Алберт Велики – Уикипедия
Алберт Велики Albertus Magnus | |
германски доминикански епископ, богослов и светец | |
Роден | около 1200 г. |
---|---|
Починал | 15 ноември 1280 г. |
Погребан | Кьолн, Федерална република Германия |
Религия | Католическа църква[1] |
Учил в | Падуански университет[2] Парижки университет[3] |
Канонизация | |
Почитан | Католическа църква |
Канонизация | 1931 г., Рим от Пий XI |
Празник | 15 ноември (Общ римски календар) |
Покровителство | Синсинати, Охайо |
Алберт Велики в Общомедия |
Алберт Велики (на латински: Albertus Magnus, наричан още Албертус Магнус или Алберт от Кьолн) е германски философ, богослов, светец на Католическата църква и доминикански епископ. Член на Доминиканския орден, приемащ философските идеи на Аристотел.
За него
[редактиране | редактиране на кода]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/ca/Tommaso_da_modena%2C_ritratti_di_domenicani_%28vescovo%29_1352_150cm%2C_treviso%2C_ex_convento_di_san_niccol%C3%B2%2C_sala_del_capitolo.jpg/220px-Tommaso_da_modena%2C_ritratti_di_domenicani_%28vescovo%29_1352_150cm%2C_treviso%2C_ex_convento_di_san_niccol%C3%B2%2C_sala_del_capitolo.jpg)
Завършил е бакалавърския факултет на Парижкия университет със специалност философия на седемте свободни науки.
Той е един от учителите на църквата и е известен както с всеобхватните си познания по философия, богословие и естествени науки, така и с приносите си за мирното съвместно съществуване на наука и религия.
Смята се за най-големия немски средновековен философ и богослов. Учител е на Тома от Аквино. Той е този, който въвежда учението на Аристотел в християнската теология и средновековна философия. Сумира знанието под арабското влияние на средновековните философи. Има три периода:
1. Теологически период – „За природата на благото“, „Сума за сътворените неща“;
2. Коментари върху Псевдо Дионисий Ареопагит и „Никомаховата етика“ на Аристотел;
3. Коментари върху трудове на Аристотел и Боеций (опонира им) – „Книга за причините“, „За душата“.
Съчинения на Алберт Велики
[редактиране | редактиране на кода]- De natura et origine animae, За природата и произхода на душата, Alberti Magni Opera Omnia, ed. Borgnet, vol. IX, Paris, 1890., превод от латински Евелина Митева, в: Алберт Велики, За Душата. За интелекта., изд. Изток-Запад, С., 2010.
- De intellectu et intelligibile, За интелекта и умопостигаемото Архив на оригинала от 2013-10-05 в Wayback Machine., Alberti Magni Opera Omnia, ed. Borgnet, vol. IX, Paris, 1890., превод от латински Евелина Митева, изд. Изток-Запад, С., 2010 и в списание Philosophia Архив на оригинала от 2016-10-30 в Wayback Machine..
- Alberti Magni E-Corpus Suchfunktion)
- Digitalisate, Borgnet, archive.org
- Digitalisate[неработеща препратка], Jammy (BSB)
- Albertus Magnus: Compendium theologicae veritatis, Universitätsbibliothek Bielefeld
- Albertus Magnus: Virtue of Herbs, Stones (Edelsteine) and Certain Beasts Архив на оригинала от 2007-06-06 в Wayback Machine.
- Albertus Magnus: Alchimia, Handschrift Heidelberg, UB, Cod. Pal. gern 467
- De fato Архив на оригинала от 2011-08-07 в Wayback Machine.
- De quindecim problematibus Архив на оригинала от 2011-08-07 в Wayback Machine.
- Werke Архив на оригинала от 2015-01-21 в Wayback Machine. (Faksimiles), Biblioteca de la Universidad de Sevilla
- Albertus Magnus: von Weibern und Geburthen der Kinder 1678Архив на оригинала от 2015-04-03 в Wayback Machine., Universitäts- und Landesbibliothek Düsseldorf
Източници
[редактиране | редактиране на кода]- ↑ bollst // Посетен на 16 октомври 2020 г.
- ↑ Nouveau Dictionnaire des auteurs de tous les temps et de tous les pays. Т. 1. с. 41.
- ↑ resource.database.rag-online.org
- Collins, David J. „Albertus, Magnus or Magus?: Magic, Natural Philosophy, and Religious Reform in the Late Middle Ages.“ Renaissance Quarterly 63, no. 1 (2010): 1 – 44.
- Honnefelder, Ludger (ed.) Albertus Magnus and the Beginnings of the Medieval Reception of Aristotle in the Latin West. From Richardus Rufus to Franciscus de Mayronis, (collection of essays in German and English), Münster: Aschendorff, 2005.
- Kovach, Francis J. & Shahan, Robert W. Albert the Great. Commemorative Essays, Norman: University of Oklahoma Press, 1980.
- Miteva, Evelina. "The Soul between Body and Immortality: The 13th Century Debate on the Definition of the Human Rational Soul as Form and Substance" Архив на оригинала от 2014-07-14 в Wayback Machine., in: Philosophia: E-Journal of Philosophy and Culture, 1/2012. ISSN: 1314 – 5606.
- Resnick, Irven (ed.), A Companion to Albert the Great: Theology, Philosophy, and the Sciences, Leiden, Brill, 2013.
- Wallace, William A. Albertus Magnus, Saint // Dictionary of Scientific Biography. Т. 1. New York, Scribner & American Council of Learned Societies, 1970. ISBN 978-0-684-10114-9. с. 99 – 103. Архив на оригинала от 2021-03-08 в Wayback Machine..
Външни препратки
[редактиране | редактиране на кода]- Произведения на Albertus Magnus в
проекта Гутенберг
- Alberti Magni Works in Latin Online
- Albertus Magnus on Astrology & Magic
- "Albertus Magnus & Prognostication by the Stars"
- Albertus Magnus: „Secrets of the Virtues of Herbs, Stones and Certain Beasts“ Архив на оригинала от 2007-06-06 в Wayback Machine. London, 1604, full online version.
- Albertus Magnus – De Adhaerendo Deo – On Cleaving to God
- Online Galleries, History of Science Collections, University of Oklahoma Libraries
- Albertus Magnus works at SOMNI
- Alberti Magni De laudibus beate Mariae Virginis, „Liber de laudibus gloriosissime Dei genitricis Marie“
- Albertus Magnus De mirabili scientia Dei, Summa Theologicae.
|