Анадол – Уикипедия
Предлага се тази статия да се обедини със страницата Мала Азия. |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/aa/AnatolieLimits.jpg/300px-AnatolieLimits.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/b0/1907_map_of_Asia_Minor-Atlas_of_Ancient_and_Classical_Geography_by_Samuel_Butler.jpg/300px-1907_map_of_Asia_Minor-Atlas_of_Ancient_and_Classical_Geography_by_Samuel_Butler.jpg)
Анадол (от старогръцки: Ἀνατολή, на средногръцки: Anatolḗ – „изток“ или „изгрев“; на турски: Anadolu), географски е известен като Мала Азия (на гръцки: Μικρὰ Ἀσία на средногръцки: Mīkrá Asía), Азиатска Турция или Анадолско плато, обуславя най-западната издатина на Азия, което е по-голямата част на Република Турция.
Районът граничи с Черно море на север, Средиземно море на юг, и Егейско море на запад. Мраморно море формира връзка между Черно и Егейско море през проливите на Босфора и Дарданелите и разделя Анадола от Тракия. По традиция Анадола е територията, която обхваща около две трети от западната азиатска част на Турция. Въпреки това, Анадола често се смята за синоним на Азиатска Турция, която включва почти цялата страна. От Изток на Югоизток по посока на часовниковата стрелка той граничи със съседните Грузия, Армения, Азербайджан, Иран, Ирак и Сирия.
Етимология
[редактиране | редактиране на кода]Най-старото известно споменаване на наименованието Анадол е от клинописна плочка от Месопотамия от периода на Акадската империя (2350 – 2150 г. пр.н.е.), където е определен като „земя на Хетите“. Първото название, използвано от което гърците за Анадолския полуостров е Ἀσία (Азия), вероятно по името на обществото от народи, известно като Assuwa в Западен Анадол. Впоследствие името „Азия“ се разширява и към другите райони на изток от Средиземно море, а за Анадола в късната античност се говори като Μικρὰ Ἀσία (Микра Азия) или Мала Азия.
История и забележителности
[редактиране | редактиране на кода]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/c2/Museum_of_Anatolian_Civilizations003.jpg/300px-Museum_of_Anatolian_Civilizations003.jpg)
Известно е че, Анадола е обитаван от хора още от палеолита[4]. Предполага се че, през неолита в Анадола се ражда и семейството на индоевропейските езици. Най-малко от 19 век преди новата ера в Анадола се говорят индоевропейски анадолски езици.
В източен Анадол са най-старите известни монументални структури. Тези на Гьобекли Тепе, например са били построени от ловци и събирачи хиляди години преди развитието на селското стопанство. Източен Анадол, заедно с Месопотамия е люлка на неолитната революция, в която хората опитомяват животни и растения. Неолитни обекти като Чаталхьоюк, Чайоню, Невали Чори и Хаджълар представляват едни от най-старите известни земеделски селища в света.
Анадола е и дом на известни забележителности като Памуккале, Еоличните стълбове на Кападокия, Лъвската порта в Хатуша, древният град Ефес, статуите край върха на планина Немрут. От Анадола извират и реките Тигър и Ефрат, известни като люлка на цивилизациите.
Галерия
[редактиране | редактиране на кода]- Еолични стълбове, пейзаж от Кападокия
- пейзаж от Кападокия
- Лъвската порта в Хатуша
- Библиотеката на Целз, Ефес
- Статуите край върха на планина Немрут
- Планинската верига Торос
Източници
[редактиране | редактиране на кода]- ↑ Merriam-Webster's Geographical Dictionary. 2001. ISBN 0 87779 546 0. с. 46.
- ↑ Stephen Mitchell, Anatolia: Land, Men, and Gods in Asia Minor. The Celts in Anatolia and the impact of Roman rule. Clarendon Press, Aug 24, 1995 – 296 pages. ISBN 978-0-19-815029-9 [1]
- ↑ Çatalhöyük added to UNESCO World Heritage List // Global Heritage Fund. Архив на оригинала от 2013-01-17 в Wayback Machine.
- ↑ Stiner, Mary C. и др. Early Upper Paleolithic shell beads at Üçağızlı Cave I (Turkey): Technology and the socioeconomic context of ornament life-histories // Journal of Human Evolution 64 (5). 2013. DOI:10.1016/j.jhevol.2013.01.008. с. 380 – 398.