Балистика – Уикипедия
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/a8/Horizontal_shot_basic_ballistics_de.svg/400px-Horizontal_shot_basic_ballistics_de.svg.png)
Балистиката (на гръцки: βάλλειν – хвърлям) е наука за движението на телата в пространството, след като им бъде придаден някакъв начален импулс.[1] Балистиката е част от динамиката. Има най-широко приложение във военното дело, криминалистиката и съдебната медицина.
Дялове на балистиката
[редактиране | редактиране на кода]Балистиката има следните дялове:
- вътрешна – изучава периодите на изстрела и движението на снаряда (куршума) в цевта;
- външна – изучава траекторията и характера на движението на снаряда от напускането на цевта до прекратяването на неговото движение. Това е т.нар. „балистична траектория“ или „балистична крива“;
- терминална (крайна, преградна) – изучава взаимодействието на снаряда с преграда (броня) и движението му през нея;
- съдебномедицинска – изучава видовете и характера на огнестрелните рани.[2]
Балистична експертиза
[редактиране | редактиране на кода]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/cc/9mm_Flute.jpg/150px-9mm_Flute.jpg)
Балистичната експертиза е дял от криминалистиката, който изследва и има за цел да докаже вида и типа на използваното оръжие и боеприпаси; местоположението на оръжието (стрелеца), траекторията на поразяващите елементи (куршуми) и други. Нарезните оръжия оставят специфични следи по изстреляните куршуми и техните гилзи. Съвременната балистична експертиза е в състояние да идентифицира конкретното оръжие, което е използвано в определен случай.[3]
Балистични и аеродинамични цели
[редактиране | редактиране на кода]Съвременната противовъздушна отбрана ясно разделя средствата за въздушно нападение на противника на две големи основни групи:[4]
- балистични – движат се по балистична траектория, без да маневрират. Такива са класическите и неуправляемите реактивни артилерийски снаряди, и балистичните ракети;
- аеродинамични – активно маневрират във въздуха, най-често със собствен реактивен двигател. Такива са самолетите, крилатите ракети, съвременните ПТУР и ракети „въздух-земя“, бойните блокове (глави) на някои съвременни ядрени балистични ракети.
Вижте също
[редактиране | редактиране на кода]Източници
[редактиране | редактиране на кода]- ↑ Ветров, В. В. Баллистика ракетного и ствольного оружия. Волгоград, 2010. с. 472.
- ↑ Попов, В. Л. и др. Судебно-медицинская баллистика. Санкт-Петербург, Гиппократ, 2002. с. 656.
- ↑ Георгиев, Людмил. Съдебната балистика в помощ на разследването // Общество и право (2). 2003. ISSN:0204 – 8523. с. 15 – 17.
- ↑ Андерсен, Ю. А. Противовоздушная оборона сухопутных войск. Воениздат МО СССР, 1979. с. 304.