Борис Акунин – Уикипедия
Григорий Шалвович Чхартишвили | |
руски писател | |
![]() 18 ноември 2013 г. | |
Роден | Григорий Шалвович Чхартишвили |
---|---|
Националност | ![]() ![]() |
Работил | писател, преводач, литературовед |
Литература | |
Псевдоним | Борѝс Аку̀нин Анатолий Брусникин (А.О. Брусникин) Анна Борисова |
Период | 1980 – |
Жанрове | криминален роман, исторически роман |
Направление | постмодернизъм |
Известни творби | „Приключенията на Ераст Фандорин“ |
Награди | ![]() |
Семейство | |
Баща | Шалва Ноевич Чхартишвили |
Майка | Берта Исааковна Бразинска |
Съпруга | Ерика Ернестовна |
Уебсайт | www.akunin.ru |
Григорий Шалвович Чхартишвили в Общомедия |
Борис Акунин (на руски: Борѝс Аку̀нин) е литературният псевдоним на руския писател, преводач и литературовед от грузинско-еврейски произход Григорий Шалвович Чхартишвили (Григо̀рий Ша̀лвович Чхартишвѝли).
Биография
[редактиране | редактиране на кода]Борис Акунин е роден на 20 май 1956 г. в Зестапони, Грузинска ССР, СССР. Завършва японска филология в Московския университет.
Работи като преводач от японски и английски, превежда произведения на Юкио Мишима, Кенджи Маруяма, Кобо Абе, Малкълм Бредбъри, Питър Устинов и други. Пише литературно-критически статии и монографията „Писателят и самоубийството“ (1999). Заместник главен редактор е на сп. „Иностранная литература“ (до 2000 г.), главен редактор на 20-томната „Антология на японската литература“, председател на управителния съвет на мегапроекта „Пушкинска библиотека“.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/34/Rally-concert_in_support_of_Alexey_Navalny_2013-09-06_4461.jpg/260px-Rally-concert_in_support_of_Alexey_Navalny_2013-09-06_4461.jpg)
През 1998 г. започва да публикува историко-криминалните си повести от серията за приключенията на Ераст Фандорин. Следват поредиците „Приключенията на сестра Пелагия“ и „Приключенията на магистъра“. Критиката нарича произведенията му „масова литература за интелектуалци“ и „интелектуални бестселъри“. Наред със занимателния сюжет книгите на Акунин радват почитателите си със стил, заимстван от класиците на руската литература от XIX век, с алюзии и цитати от класически произведения на световната литература, в това число и криминалната.
През 2000 г. Акунин е обявен за писател на годината в Русия; получава наградата „Антибукър“ за романа си „Коронация“. Номиниран е за местния „Букър“ през 2000 г. и за наградата на Асоциацията на британските писатели на криминални романи „Златни и сребърни ками“ през 2003 г. за „Азазел“. Тиражите на книгите му в Русия надхвърлят 10 милиона екземпляра. Произведенията му са преведени на български, английски, немски, френски, италиански, японски и други езици.
По творбите на Акунин са създадени филмите „Азазел“, „Турски гамбит“ (чието действие се развива в България през Руско-турската война от 1877 – 1878 г.) и „Статски съветник“.
Женен е. Първата му съпруга е японка, с която живее няколко години. Втората му съпруга Ерика Ернестовна (Эрика Эрнестовна) е коректорка и преводачка.[1] От 2014 г. живее във Франция (регион Бретан), Великобритания и Испания, където има недвижимости.
На 18 декември 2023 г. правителство на Владимир Путин публично поставя Акунин в руски списък на терористи и екстремисти заради опозицията му към войната в Украйна. В профила си във Фейсбук Акунин коментира това действие: „Хм. Терористите ме обявиха за терорист. Впрочем отдавна не се учудвам на новините от Руската федерация.“[2]
Произведения
[редактиране | редактиране на кода]„Приключенията на Ераст Фандорин“
[редактиране | редактиране на кода]- Азазель (1998)
„Азазел“, изд.: „Еднорог“, София (2002), прев. Владимир Венцелов - Турецкий гамбит (1998)
„Турски гамбит“, изд.: „Еднорог“, София (2003), прев. Владимир Венцелов - Левиафан (1998)
„Левиатан“, изд.: „Еднорог“, София (2003), прев. Татяна Балова - Смерть Ахиллеса (1998)
„Смъртта на Ахил“, изд.: „Еднорог“, София (2003), прев. София Бранц - Пиковый валет (1999)
„Вале пика: Спец. поръчения – 1“, изд.: „Еднорог“, София (2003), прев. Татяна Балова - Декоратор (1999)
„Декоратор: Спец. поръчения – 2“, изд.: „Еднорог“, София (2003), прев. София Бранц - Статский советник (1999)
„Статски съветник“, изд.: „Еднорог“, София (2003), прев. София Бранц - Коронация, или Последний из Романов (2000)
„Коронация“, изд.: „Еднорог“, София (2004), прев. София Бранц - Любовница смерти (2001)
„Любовница на смъртта“, изд.: „Еднорог“, София (2004), прев. Владимир Венцелов - Любовник смерти (2001)
„Любовник на смъртта“, изд.: „Еднорог“, София (2005), прев. София Бранц - Алмазная колесница (2003)
„Диамантената колесница“, изд.: „Еднорог“, София (2006), прев. Владимир Райчев - Нефритовые чётки (2006)
„Нефритената броеница: приключенията на Ераст Фандорин през XIX век“, изд.: „Еднорог“, София (2009), прев. София Бранц - Весь мир театр (2009)
„Целият свят е театър“, изд.: „Еднорог“, София (2011), прев. Денис Коробко - Чёрный город (2012)
„Черният град“, изд.: „Еднорог“, София (2013), прев. Денис Коробко - Планета Вода (2015) – сборник с три повести
„Планета Вода“,
„Приключенията на сестра Пелагия“
[редактиране | редактиране на кода]- Пелагия и белый бульдог (2000)
„Пелагия и белият булдог“, изд.: „Еднорог“, София (2005), прев. София Бранц - Пелагия и черный монах (2001)
„Пелагия и черният монах“, изд.: „Еднорог“, София (2006), прев. София Бранц - Пелагия и красный петух (2003)
„Пелагия и червеният петел“, изд.: „Еднорог“, София (2007), прев. София Бранц
„Приключенията на Магистъра“
[редактиране | редактиране на кода]- Алтын-толобас (2000)
„Алтън-толобас“, изд.: „Еднорог“, София (2004), прев. Татяна Балова - Внеклассное чтение (2002)
„Извънкласно четене“, изд.: „Еднорог“, София (2006), прев. Татяна Балова - Ф.М. (2006)
„Ф.М.“, изд.: „Еднорог“, София (2007), прев. София Бранц - Сокол и Ласточка (2009)
„Сокол и лястовица“, изд.: „Еднорог“, София (2010), прев. Денис Коробко
„Смърт на брудершафт“
[редактиране | редактиране на кода]Поредицата представя приключенията на руски и немски шпиони по време на Първата световна война – руския студент и войник Алексей Романов и немския супершпионин Йозеф фон Теофелс. Тя се състои от десет романа, всеки един от тях издържан в духа на различен кинематографичен жанр – комедия, трагедия, мелодрама, екшън, мистерия. Романите са илюстрирани с множество „стоп-кадри“, които носят съществена част от посланието на произведението.
- Първа книга (2007): „Младенецът и дяволът“ (Младенец и чёрт) / „Мъката на разбитото сърце“, (Мука разбитого сердца)
- Втора книга (2008): „Летящият слон“ (Летающий слон) / „Децата на Луната“, (Дети Луны)
- Трета книга (2009): „Странен човек“ (Странный человек) / „Победен гръм да се раздава“, (Гром победы, раздавайся!)
- Четвърта книга (2010): „„Мария“, Мария...“ („Мария“, Мария...) / „Нищо не е свещено“, (Ничего святого)
- Пета книга (2011): „Операция „Транзит““ (Операция „Транзит“) / „Батальон от ангели“, (Батальон ангелов)
„Жанрове“
[редактиране | редактиране на кода]- „Фантастика“
- „Шпионинът“
- Детская книга
„Проклятието на рода фон Дорн“, изд.: „Еднорог“, София (2008), прев. София Бранц - Квест
„Куест“, изд.: „Еднорог“, София (2011), прев. Денис Коробко
Пиеси
[редактиране | редактиране на кода]- „Чайка“
- „Ераст Фандорин“
- „Трагедия/Комедия“
- „Ин и Ян“ – експериментална пиеса към серията „Приключенията на Ераст Фандорин“
- „Две комети в беззвездното небе“
Произведения на „Анатолий Брусникин“
[редактиране | редактиране на кода]- Девятный спас (2007)
- Герой иного времени (2010)
- Беллона (2012)
Произведения на „Анна Борисова“
[редактиране | редактиране на кода]- Там... (2007)
- Креативщик (2009)
- Vremena goda (2011)
Други произведения
[редактиране | редактиране на кода]- „Приказки за идиоти“
- Кладбищеские истории
„Гробищни истории“, изд.: „Еднорог“, София (2008), прев. София Бранц - „Писателят и самоубийството“
Източници
[редактиране | редактиране на кода]- ↑ ((ru)) Кто вы, мистер Акунин? Архив на оригинала от 2019-05-12 в Wayback Machine., Комсомольская правда, 2 март 2015.
- ↑ ploshtadslaveikov.com
Външни препратки
[редактиране | редактиране на кода]- ((ru)) Официален сайт
- ((ru)) Сайт на почитателите на Акунин Архив на оригинала от 2013-11-04 в Wayback Machine.
- Произведения на Борис Акунин в
Моята библиотека
- ((ru)) Произведения на Акунин в Lib.ru
- ((ru)) Виртуален музей на Ераст Фандорин Архив на оригинала от 2009-06-24 в Wayback Machine.
|