Борис Сугарев – Уикипедия
Борис Сугарев | |
български офицер и революционер | |
![]() Източник Държавна агенция „Архиви“ | |
Роден | |
---|---|
Починал | |
Учил в | Солунска българска мъжка гимназия Национален военен университет |
Борис Сугарев в Общомедия |
Борис Илиев Сугарев е български офицер и - революционер, деец на Върховния македоно-одрински комитет.
Биография
[редактиране | редактиране на кода]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/63/Saev_Stoyanov_Sugarev_Milev_Postcard_1903.jpg/250px-Saev_Stoyanov_Sugarev_Milev_Postcard_1903.jpg)
Борис Сугарев е роден в през 1878 година в Прилеп, тогава в Османската империя. Гимназиално се обучава в родния град и в Солунската българска мъжка гимназия. Постъпва във Военното училище в София на 15 август 1896 година,[1] а през 1900 година е произведен в подпоручик от пехотата в Пети пехотен дунавски полк в Силистренския постоянен гарнизон.[2]
През 1902 година подпоручик Сугарев участва в Горноджумайското въстание. През пролетта на 1903 година заминава за Македония с четата на Софроний Стоянов, после е командир на отделение в четата на Александър Протогеров. През Илинденско-Преображенското въстание действа в Серския революционен окръг. Загива в битка с турски аскер на 28 (15) април 1903 година край висините Султан тепе[3] на горноджумайското село Габрово.[4][5]
Райна Цв. Веселинова, племенница на Борис Сугарев, пише в списание „Илюстрация Илинден“ за него:
„ | Борис Сугарев произхожда от родолюбиво българско семейство... В София Борис живееше при леля си – баба Анна Б. Фидановска – сестра на баща му, която уважаваше много и наричаше „майко“. Тя беше отлична българка. Той често обичаше да беседва с нея. Много пъти съм присъствала на техни разговори. Закърмени с хубавата българска реч и чувство да обичат всичко родно, те често беседваха и с жар разказваха за хубавата и плодородна македонска земя; за родния им гр. Прилеп; за нравите и обичаите... Борис се обърна към мене и каза: Слушай, вуйчовото, ти ще порастнеш, ще станеш майка. Запомни едно от мене: Обичай България! Възпитавай твоите синове и дъщери да обичат родината си с всичкото си сърце и душа и да я пазят като зеница на очите си![6] | “ |
Бележки
[редактиране | редактиране на кода]- ↑ Руменин, Румен. Офицерският корпус в България 1878 – 1944 г. Т. 5 и 6. София, Издателство на Министерството на отбраната „Св. Георги Победоносец“, 1996., стр. 290
- ↑ Николай Янакиев, Тодор Петров, Светлозар Елдъров, „Илинденско-Преображенското въстание 1903 г. Подготовка на въстаническата армия и ход на бойните действия“, Военно издателство
- ↑ Списъкъ на падналитѣ и умрѣли борци за свободата на Македония и обединението на българското племе и тѣхни последователи въ Прилепъ и околията // Илюстрация Илиндень XV (1 (151). Издание на Илинденската Организация, януарий 1944. с. 15.
- ↑ Николов, Борис Й. Вътрешна македоно-одринска революционна организация: Войводи и ръководители (1893-1934): Биографично-библиографски справочник. София, Издателство „Звезди“, 2001. ISBN 954-9514-28-5. с. 161.
- ↑ Пелтеков, Александър Г. Революционни дейци от Македония и Одринско. Второ допълнено издание. София, Орбел, 2014. ISBN 9789544961022. с. 453.
- ↑ Веселинова, Райна Цв. Подпоручикъ Борисъ Сугаревъ // Илюстрация Илиндень 6 (136). Илинденска организация, Юний 1942. с. 6.