Иван Стефанов Гешов – Уикипедия
Иван Стефанов Гешов | |
български политик и дипломат | |
![]() | |
Роден | |
---|---|
Починал | |
Погребан | Централни софийски гробища, София, Република България |
Националност | българин |
Учил в | Робърт колеж |
Политика | |
Партия | Народна партия |
Народен представител в: VIII ОНС [1] |
Иван Стефанов Гешов е български политик от Народната партия.[2][3]
Биография
[редактиране | редактиране на кода]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/36/Robert_College_Bulgarians_1902.jpg/250px-Robert_College_Bulgarians_1902.jpg)
Роден е на 15 март 1854 година в Пловдив. Произхожда от големия възрожденски род Гешови. Завършва Робърт колеж в Цариград и следва в Оуенс колеж в Манчестър.[2]
Наред със своя братовчед Иван Евстратиев Гешов той е сред водачите на Народната (съединистка) партия в Източна Румелия, където е депутат в Областното събрание, кмет на Пловдив (1880 – 1883) и председател на Постоянния комитет (1884 – 1885).[2]
След Съединението е дипломатически агент и пълномощен министър в Париж (1897 – 1901), Цариград (1901 – 1903,[4] 1906 – 1909, 1914 – 1919), Виена (1904 – 1906), Берлин (1910 – 1913) и Берн (1919 – 1920). Той е представител в Османската империя в навечерието на кризата, довела до обявяването на независимостта на България през 1908 г.[2]
Умира на 24 април 1932 година в София.[2]
Личният му архив се съхранява във фонд 1880К в Централния държавен архив. Той се състои от 155 архивни единици от периода 1865 – 1969 г.[2]
Вижте също
[редактиране | редактиране на кода]Източници
[редактиране | редактиране на кода]- ↑ Карайотов, Иван, Йови Воденичаров. Възрожденец, държавник и общественик в следоосвобожденска България, Айтос и Бургас., Спринг ООД, 2010, с. 112 Архив на оригинала от 2015-03-24 в Wayback Machine., ISBN 978-954-921170-4-9
- ↑ а б в г д е Иван Стефанов Гешов // Информационна система на Държавните архиви. Посетен на 15 февруари 2019 г.
- ↑ Аврамова, Румяна; Василева, Весела; Давчева, Даниела; Даскалова, Красимира; Димитрова, Дочка; Еленкова, Ваня: Куюмджиева, Миглена. Българската възрожденска интелигенция, Енциклопедия. София, Държавно издателство „Петър Берон“, 1988. с. 156.
- ↑ Известник - вестник:седмичник - Варна, брой 29 / 16 юни 1902 г., стр 3.
|
Георги Странски | → | председател на Постоянния комитет на Източна Румелия (1884 – 1885) | → | Георги Странски |