Кагуя – Уикипедия
Кагуя (かぐや) | |
![]() Изстрелване на космическия апарат | |
Общи данни | |
---|---|
По програма на | ![]() |
Производител | ![]() |
Тип | безполитен орбитален апарат |
Основни цели | изследване на Луната |
Дата на изстрелване | 01:31:01 UTC, 14 септември 2007 |
Място на изстрелване | космически център Танигашима |
Стартова установка | H-IIA |
Край на мисията | 10 юнин 2009 |
Маса | 2914 kg |
Инклинация | 90 градуса |
Орбитален период | 2 часа |
Апоапсида | 100 km |
Периапсида | 100 km |
Състояние | активен |
Уебстраница | Кагуя |
Международно означение | 2007-039A |
Кагуя в Общомедия |
Кагуя или още SELENE е вторият космически апарат до Луната изпратен от Япония.[1] Кагуя е изстрелян на 14 септември 2007 г., апаратът е конструиран от Японската агенция за аерокосмически изследвания. Другото име на Кагуя – Селена, представлява божество в древногръцката митология.
Цели на мисията
[редактиране | редактиране на кода]- изучаване произхода и геоложката еволюция на Луната[2]
- събиране на информация за състоянието на луннта околна среда
- изпращане на радиосигнали през лунната орбита
Изстрелване
[редактиране | редактиране на кода]Стартът е осъществен в 01:31:01 UTC, на 14 септември 2007 година. Ракета-носител е H-IIA[2], а изстрелването е става от космически център Танигашима. Общата маса на апарата при изстрелване е 3020 kg.[3]
Първоначално мисията на Кагуя предвижда изстрелване през 2003 г., но технически затруднения го отлагат до 2007 г.[4]
Конструкция
[редактиране | редактиране на кода]Космическият апарат се състои от 3 части.
Главен апарат
[редактиране | редактиране на кода]Главният космически апарат представлява правоъгълна кутия с размери 2,1 m на 4,2 m с маса след изстрелването – 2914 kg.[3]
- Спецификации
- Маса: 2914 kg
- Размер: 2,1 x 2,1 x 4,8 m
- Захранване: 3,5 kW (Max.)
- Продължителност на мисията: 1 година
- Орбита: кръгова орбита
- Височина:100 km
- Инклинация: 90 градуса
Окина и Оуна
[редактиране | редактиране на кода]Двата малки придружаващи спътници са с формата на осмоъгълни призми. Окина приема и предава радиовълни от Земята, когато орбитърът е скрит зад Луната за да се измери доплеровия ефект.
Оуна ще бъде използвана за да измери гравитационното поле на Луната, особено в територията, където доплеровия ефект не може да се използва.
Резултати
[редактиране | редактиране на кода]По-важните резултати от мисията са:
- Направа на глобална топографска карта на Луната, по-добра от предходната.[5]
- Детайлна карта на обратната страна на Луната за разпределението на силата на тежестта.[6]
- Първо оптическо наблюдение на вътрешността на кратера Шакълтън.[7]
Други лунни сонди
[редактиране | редактиране на кода]Кагуя е част от възобновения интерес към изследването на естествния спътник на Земята. Това е най-голямата мисия до Луната, от Аполо насам[8] и първата японска мисия, след Хитен изстрелян през 1990 г.[1][9] Китай изстрелва космическия апарат Чанг 1 на 24 октомври 2007 г., последван от Индия с нейния Чандраян-1 изстрелян на 28 октомври 2008 г. и накрая САЩ с Лунар Риконъсънс Орбитър изстрелян през юни 2009 г. ЕКА, Русия, Япония, Индия и Китай планират бъдещи пилотирани мисии до Луната или изграждането на лунна база между 2018 и 2025 г.[10]
Източници
[редактиране | редактиране на кода]- ↑ а б Kaguya – Another Chapter for the Lunar Saga // Red Orbit, 14 септември 2007. Архивиран от оригинала на 2011-05-22. Посетен на 14 септември 2008.
- ↑ а б Японската космическа сонда пусна втория си спътник Архив на оригинала от 2008-03-25 в Wayback Machine..
- ↑ а б 平成19年度夏期ロケット打ち上げおよび追跡管制計画書 (Rocket Launch and Tracking Control Plan, Summer 2007) (PDF) // MHI / JAXA. (на японски)
- ↑ Japan launches first lunar probe // 14 септември 2007. Посетен на 14 септември 2008.
- ↑ H. Araki et al. Lunar Global Shape and Polar Topography Derived from Kaguya-LALT Laser Altimetry // Science (5916). 13 февруари 2009. DOI:10.1126/science.1164146. с. pp. 897 – 900.
- ↑ N. Namiki et al. Farside Gravity Field of the Moon from Four-Way Doppler Measurements of SELENE (Kaguya) // Science (5916). 13 февруари 2009. DOI:10.1126/science.1168029. с. pp. 900 – 905.
- ↑ J. Haruyama et al. Lack of Exposed Ice Inside Lunar South Pole Shackleton Crater // Science (5903). 7 ноември 2008. DOI:10.1126/science.1164020. с. pp. 938 – 939.
- ↑ SELENE: The largest lunar mission since the Apollo program // Архивиран от оригинала на 2013-10-24. Посетен на 14 септември 2008.
- ↑ Hiten // NASA. Архивиран от оригинала на 2011-10-26. Посетен на 14 септември 2008.
- ↑ NASA Authorization Act of 2008 – Section 404 – Lunar Outpost // Library of Congress, 8 февруари 2014. Архивиран от оригинала на 2016-07-04. Посетен на 2014-02-07.
Външни препратки
[редактиране | редактиране на кода]- ((en)) Официална страница на проекта, JAXA
- ((en)) Информация за изстрелването, JAXA
- Мисията на Кагуя Архив на оригинала от 2007-08-02 в Wayback Machine. в излседване на Слънчевата система (НАСА)
- ((en)) Преглед на мисията Архив на оригинала от 2007-08-19 в Wayback Machine., ISAS/JAXA
|