Нови пазар – Уикипедия
- Вижте пояснителната страница за други значения на Нови пазар.
Нови пазар | |
![]() Панорамен изглед към града | |
Общи данни | |
---|---|
Население | 12 481 души[1] (15 март 2024 г.) 350 души/km² |
Землище | 35,622 km² |
Надм. височина | 156 m |
Пощ. код | 9900 |
Тел. код | 0537 |
МПС код | Н |
ЕКАТТЕ | 52009 |
Администрация | |
Държава | България |
Област | Шумен |
Община – кмет | Нови пазар Георги Георгиев (БСП за България; 2019) |
Адрес на общината | |
ул. „Васил Левски“ № 3 | |
Уебсайт | www.novipazar.acstre.com/BG.php |
Нови пазар в Общомедия |
Нови пазар е град в област Шумен, Североизточна България. Той е административен и стопански център на едноименната община Нови пазар. Населението на града към 15 септември 2023 г. е 12 504 жители по настоящ адрес според ГРАО[2][3] (10 167 души към 31.12.2022 г. по данни от НСИ[4][5]), което го прави второто по големина населено място в областта.
География
[редактиране | редактиране на кода]Градът е разположен в котловината между Шуменското, Лудогорското и Провадийското плато, в Дунавската равнина. Съседни на Нови пазар градове са Каспичан и Плиска, намира се на около 22 km източно от град Шумен. През града преминава Крива река, която се влива в Провадийската река, част от Черноморската отточна област.
История
[редактиране | редактиране на кода]Още в дълбока древност по тези земи е кипял живот, свидетелство за това са поне 434-те експоната, представени в музейната сбирка, експонирана в сградата на художествената галерия на централната градска улица. Представена е културата на племената и народите, населявали новопазарския район от старокаменната епоха до късното средновековие. Множеството селища, крепости и некрополи, както от античната и късноантична епоха, така и от времето на Първото и Второто българско царство, свидетелстват, че земите са били винаги гъсто населени. Една от най-интересните находки са тези от трако-римската епоха, тогавашното ювелирно изкуство е представено със златни накити, открити в близо до града.[6] Открито е крайпътно римско селище, свързващо Марцианопол и Абритус, на име Динея. В околностите на града са разкрити две големи късноантични крепости (IV – VI век), едната разположена източно от града, другата представлява град-крепост (близо до село Войвода). В северната част на града е открит старобългарски некропол [неработеща препратка].
Според А. Иширков за първи път градът се споменава във връзка с похода на Владислав Варненчик през 1444 г., когато кръстоносците са обсадили и след няколкодневна обсада са превзели и опожарили града, който тогава се е намирал в подножието на платото Стана и е бил крепост с кула.[7] През XVI век двама братя правят чифлици от двете страни на Крива река, създават петъчен пазар и така възниква тогавашното име на града Ени пазар („Нов пазар“). Над селището в посока на платото Стана се е намирало село Илфи (Елфи) кьой, чието землище впоследствие се наследява от града.[8]
Унгарският пътешественик Георг Рагузиум през 1598 г., описвайки границите на Силистренския санджак, споменава и името на Нови Пазар като един от вътрешните градове.[9] В османски данъчни регистри от 1620 година,[10] съставени във връзка със събирането на ежегодния данък джизие присъства и името на града. В началото на 1667 г. Евлия Челеби, минавайки през Нови Пазар, дава едно доста подробно описание, в което съобщава за 150 къщи, 20 дюкяна и 3 безистена (покрити пазари), както и две джамии, на входа на едната от които е изписано името на майстора и годината 981 (1573 – 1574 г. по християнския календар), което дава приблизителната година на сформирането на новия град.[11]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/72/Novi-pazar-clocktower-2.jpg/150px-Novi-pazar-clocktower-2.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/f2/Monument_Botev_v_NoviPazar.jpg/220px-Monument_Botev_v_NoviPazar.jpg)
По време на руско-турските войни от 1774, 1810 и 1828 г. градът се споменава нееднократно като място за сражения, биваци на войските или просто като част от походите. На 16.06.1774 г. отрядът на граф Каменарски превзема града като част от похода на руската армия към град Шумен.[12] На 8 юли 1828 г. по време на военната кампания на поредната война генерал-майор Симански в своя дневник прави кратко описание на тогавашното градче[13]). По време на Кримската война през 1854 г. в града е разквартирувана английска част, която дава една случайна жертва – войник, удавил се в Крива река.[14]
През 1840 г. в града се открива килийно училище (сега къща-музей). През 1826 г. в центъра на града е построена часовникова кула, днес обявена за паметник на културата. Читалището в Нови пазар е основано през 1872 г.
Нови пазар е обявен за град на 10.12.1883 г. с княжески указ N-1071.
Население
[редактиране | редактиране на кода]Долната таблица показва изменението на населението на града в периода след Втората световна война (1946 – 2022):
1946 | 1956 | 1965 | 1975 | 1985 | 1992 | 2001 | 2005 | 2007 | 2009 | 2011 | 2015 | 2019 | 2022 |
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
5477 | 9138 | 12467 | 15754 | 16320 | 14284 | 13542 | 13025 | 12858 | 12673 | 12000 | 11724 | 11086 | 10167 |
Национален статистически институт[4], Citypopulation.de[5], Pop-stat.mashke.org[3] |
Етнически състав
[редактиране | редактиране на кода]Преброяване на населението през 2011 г.
[редактиране | редактиране на кода]Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:[15]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/cb/Novi-pazar-municipality.jpg/220px-Novi-pazar-municipality.jpg)
Численост | Дял (в %) | |
Общо | 12 000 | 100,00 |
Българи | 8154 | 67,95 |
Турци | 1749 | 14,57 |
Цигани | 1020 | 8,50 |
Други | 46 | 0,38 |
Не се самоопределят | 73 | 0,60 |
Неотговорили | 958 | 7,98 |
Религия
[редактиране | редактиране на кода]Населението в Нови пазар е съставено основно от българи, като има също и турци, цигани и арменци.
Православието е водещата религия. В града има един православен храм „Св. Петка“, построен през 1850 г. по инициатива на Петко Курооглу и Вълчо Станев от с. Енево. Осветен е от тогавашния гръцки варненски митрополит Порфирий през 1852 г. С това църквата става една от първите действащи на територията на сегашната Шуменска област по време на Османското владичество, след тези в гр. Шумен, с. Ивански, с. Тича, гр. Велики Преслав, кв. Дивдядово и гр. Върбица. От създаването си в града винаги е имало православни свещеници.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/73/Novi-pazar-post-office.jpg/220px-Novi-pazar-post-office.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/07/Novi-pazar-court.jpg/220px-Novi-pazar-court.jpg)
В града функционира и джамия.
Държавни институции и икономика
[редактиране | редактиране на кода]- Община
- Районна болница
- Пощенска станция
- Районно полицейско управление
- Районен съд
Завод „Китка“
[редактиране | редактиране на кода]В Нови пазар се намира и завод, който произвежда изящни изделия от стъкло и кристал. Преди 2002 г. заводът е произвеждал и домакински порцелан.[16]
Керамит ООД
[редактиране | редактиране на кода]“Керамит” ООД е частно дружество, основано в град Нови пазар през 2004 г. Дружеството притежава собствена база за производство на изделия от керамика. За него, освен работещите в производството, работят и художници, дизайнери, фотографи и компютърни специалисти.[17]
Култура
[редактиране | редактиране на кода]Образование
[редактиране | редактиране на кода]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/97/Novi-pazar-library-Hristo-Botev-1.jpg/220px-Novi-pazar-library-Hristo-Botev-1.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/87/Novi-pazar-art-gallery.jpg/220px-Novi-pazar-art-gallery.jpg)
В града функционират 4 средни училища: СУ „Васил Левски“, СУ „Хан Исперих“, ПГХТД „Проф. д-р Асен Златаров“ и Професионална гимназия по селско стопанство. Има 1 основно училище ОУ „Никола Й. Вапцаров“ и 1 помощно училище ПУ „Станата“.
Театър и читалище
[редактиране | редактиране на кода]В театралния салон на читалището се дават представления на известни артисти и трупи от цялата страна. Официалната театрална трупа на гр. Нови пазар е „Мелпоарт“ с режисьор Злати Златев. Трупата има много изяви на големи театрални конкурси. В града има любителска и детска трупа с ръководител Христина Димитрова.
Музеи
[редактиране | редактиране на кода]В града има картинна галерия, която носи името на известния художник Петър Персенгиев. В галерията редовно се провеждат изложби на художници и занаятчии от града, както и на млади таланти от местните училища. В сградата на галерията се помещава и исторически музей.
Побратимени градове
[редактиране | редактиране на кода]През месец юли 2012 г. е подписан договорът за побратимяване между Нови пазар и турския град Инегьол между кметовете на двете общини Румен Панайотов и Алинур Акташ.
Инегьол, Турция
Редовни събития
[редактиране | редактиране на кода]- 14 октомври е храмов празник и ден на града. Всяка година в дните около празника се провежда традиционният панаир.
- 1 – 2 май – „Станата пее“ – събор на целия град, изнесен в местността Станата (6 km от центъра на града).
- Пазарен ден е петък
- От няколко години в града се провеждат и два национални музикални конкурса: „Танцуващи клавиши“ за акордеонисти, основан от Стефан Петков, и „Вълшебни ритми“ за гайдари.
Известни личности
[редактиране | редактиране на кода]- Родени в Нови пазар
- Иван Радов (02.1844 – 01.05.1912) – учител, свещеник, народен представител
- Жеко Радев (1875 – 1934) – географ
- Симеон Русакиев (1910 – 1991) – професор
- Леон Суружон (1913 – 2007) – цигулар
- Марин Вачков (1922 – 1998) – политик
- Васил Вачков (1924 – ?) – политик
- Хачо Бояджиев (1932 – 2012) телевизионен, театрален и кинорежисьор и генерален директор на Българската национална телевизия (БНТ) от 23.06.1995 до 07.06.1996 г.
- Иван Абаджиев (1932 – 2017) – щангист, треньор по щанги
- Маргарита Георгиева (р. 1951) – професор, филолог
- Александър Върбанов (р. 1964) – щангист
- Мариус Куркински (р. 1969), актьор и режисьор
- Марин Петров (р. 1988), футболист
Външни препратки
[редактиране | редактиране на кода]- Старият сайт на общината
- Нов сайт на Общината Нови Пазар[неработеща препратка]
- Официален сайт на районния съд
- Официален сайт на „Многопрофилна болница за активно лечение д-р Добри Беров“ ЕООД
Източници
[редактиране | редактиране на кода]- ↑ www.grao.bg
- ↑ www.grao.bg
- ↑ а б Население – градове в България – pop-stat.mashke.org
- ↑ а б Население в България по градове и пол – НСИ
- ↑ а б Население – градове в България – WorldCityPopulation
- ↑ www.teambulgaria.com
- ↑ Годишник на Софийския университет 1906 – 1907 г., 141 стр.
- ↑ Иван Радев във Втори годишен отчет на Варненското археологическо дружество за 1907 год., 41 стр.
- ↑ Елена Грозданова, Стефан Андреев – Българите през XVI век. По документи от наши и чужди архиви.
- ↑ Елена Грозданова – Населението на Разградско, Търговишко и Шуменско през XVII в.
- ↑ Пътуване на Евлия Челеби от Крим през Добруджа за Одрин и Цариград
- ↑ Петров А. Н. – Война России с Турцией и польскими конфедератами с 1769 по 1774 гг., т. 1 – 5. – СПб., 1866 – 1874.
- ↑ Симанский Л. А. – Военная кампания 1828 года и «открытие» русскими Болгарии (по воспоминаниям русских офицеров) Указ. соч. // ЖРВИО. 1911. Кн. 3. С. 39.
- ↑ David Murphy – Ireland and the Crimean war. Dublin, Four Courts Press, 2002, p. 3.
- ↑ Ethnic composition, all places: 2011 census // pop-stat.mashke.org. Посетен на 9 януари 2017. (на английски)
- ↑ „Китка“, Нови пазар
- ↑ „Керамит“, Нови пазар