Поликондензация – Уикипедия
За информацията в тази статия или раздел не са посочени източници. Въпросната информация може да е непълна, неточна или изцяло невярна. Имайте предвид, че това може да стане причина за изтриването на цялата статия или раздел. |
Поликондензация е процес на получаване на полимери чрез взаимодействие на молекули на един или няколко мономера, съдържащи две или повече функционални групи, при което се отделят нискомолекулни продукти (вода, халогеноводород, амоняк).
Характерни особености
[редактиране | редактиране на кода]- молекулната маса на полимера се определя от продължителността на процеса
- това е степенен процес
Получените поликондензационни полимери съдържат реактивоспособни функционални групи, които при определени условия могат да взаимодействат помежду си. В този случай или нараства полимерната верига или настъпва омрежване на полимера.
Поликондензацията е равновесен процес и затова се провежда с отделяне на страничните вещества.
Когато в реакцията участват мономери с две функционални групи се получават линейни полимери, а когато участват мономери с три функционални групи – разклонени или линейно омрежени полимери.
Пример за линеен полимер е полиамид:
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/34/CondensationPolymerization_Nylon.svg/550px-CondensationPolymerization_Nylon.svg.png)
Пространственото омрежване е характерен процес за термореактивните полимери (фенолформалдехидни, епоксидни, глифталови смоли).