Телефонна централа – Уикипедия
- Вижте пояснителната страница за други значения на Централа.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/dc/Jersey_Telecom_switchboard_and_operator.jpg/250px-Jersey_Telecom_switchboard_and_operator.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/ab/Nortel_DMS100_public_voice_exchange.jpg/250px-Nortel_DMS100_public_voice_exchange.jpg)
Телефонната централа е телекомуникационно устройство, предаващо телефонен сигнал от даден телефонен апарат на друг и осигуряващо връзката между тях. Различават се 2 вида: ръчна централа (РТЦ) и автоматична централа (АТЦ).
Процесът на свързване на двата телефонни поста е превключване между две електрически вериги и се нарича комутация.
Телефонните централи се появяват в началото на 20 век, след като абонатите на телефонните мрежи в големите градове нарастват като брой и се налага организация на свръзката между тях. Първи се появяват ръчните телефонни централи (още наричани номератори).
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/0e/SiemensSwitchboard.jpg/220px-SiemensSwitchboard.jpg)
Има няколко поколения автоматични телефонни централи в зависимост от технологията, която използват:
- електромеханични АТЦ – от началото на 20 век, най-разпространените в България;
- полупроводникови и хибридни АТЦ – от 1960-те години;
- цифрови АТЦ – от 1980-те години.
Външни препратки
[редактиране | редактиране на кода]- Хиляди изображения на телефонни централи
- История и изображения на телефонните централи Архив на оригинала от 2016-02-11 в Wayback Machine.
|