STS-95 – Уикипедия
STS-95 | |
![]() | |
Данни за кораба | |
---|---|
Име на кораба | „Дискавъри“ |
Полет на совалка № | 92 |
Полет на „Атлантис“ № | 25 |
Стартова площадка | КЦ Кенеди, стартова площадка 39В |
Старт | 29 октомври 1998 19:19:34 UTC |
Кацане | 7 ноември 1998 17:03:30 UTC |
Място на кацане | КЦ Кенеди, писта 33 |
Продължителност на полета | 8 денонощия 21 часа 43 минути 57 секунди |
Брой обиколки | 135 |
Изминато разстояние | ~5 800 000 км |
Височина на орбитата | 574 км |
Апогей | 561 км |
Перигей | 550 км |
Наклон на орбитата | 28,45° |
Период | 96 мин |
Маса | При кацането: 103 322 кг; полезен товар: 11 130 кг |
NSSDC ID | 1998-064A |
NORAD ID | 25519 |
Данни за екипажа | |
Членове на екипажа | 7 |
Снимка на екипажа | |
![]() от ляво надясно прави: Паразински, Робинсън, Мукаи, Дуке, Глен, седнали: Линдзи, Браун | |
Свързани космически мисии | |
Предишна | Следваща |
STS-91 ![]() | STS-88 ![]() |
STS-95 в Общомедия |
STS-95 e деветдесет и втората мисия на НАСА по програмата Спейс шатъл и двадесет и пети полет на совалката Дискавъри. Като член на екипажа лети първият испански гражданин Педро Дуке и е поставен рекорд за най-възрастен астронавт – 77-годишния ветеран Джон Глен.
Екипаж
[редактиране | редактиране на кода]Пост | Астронавт |
---|---|
Командир | Къртис Браун пети космически полет |
Пилот | Стивън Линдзи втори космически полет |
Специалист на мисията 1 | Педро Дуке (ESA) първи космически полет |
Специалист на мисията 2 | Скот Паразински трети космически полет |
Командир на полезния товар | Стивън Робинсън втори космически полет |
Специалист на полезния товар 1 | Чиаки Мукаи (NASDA) втори космически полет |
Специалист на полезния товар 2 | Джон Глен втори космически полет |
Полетът
[редактиране | редактиране на кода]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/de/STS-95_launch.jpg/220px-STS-95_launch.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/f5/Glenn_and_STS-95_Go_to_Space.jpg/220px-Glenn_and_STS-95_Go_to_Space.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/d8/STS-95_landing.jpg/220px-STS-95_landing.jpg)
STS-95 е дванадесети полет на модула Спейсхеб, седми в единична конфигурация. Той е разположен в предната част на товарния отсек на совалката и е свързан чрез тунел с кабината на совалката. В него се провеждат експерименти, спонсорирани от NASDA и ESA в областта на медицината, биологията, технологични експерименти в условията на микрогравитация и наблюдение на Земята.
На 1 ноември екипажът на совалката извежда в орбита научноизследователския спътник SPARTAN (от английски: Shuttle Pointed Autonomous Research Tool for Astronomy) за наблюдение на слънчевата корона и изследване на слънчевия вятър. Това е неговия пети полет (за първи път през 1993 г., мисия STS-56). Поради неуспешния му четвърти полет по време на мисия STS-87 през 1997 г. сегашната програма е нейно повторение. След две денонощия автоматична работа на апарата, той е захванат с манипулатора на совалката и върнат в товарния отсек на совалката.
В товарния отсек на совалката се намира още и платформа HOST (от английски: Hubble Orbital Systems Test), върху която са разположени различни устройства и инструменти, предназначени за следващата трета обслужваща мисия на совалка към телескопа Хъбъл. Така се проверява тяхната пригодност за работа в космоса.
Астронавтът Джон Глен става най-възрастният човек, летял в космоса, както и третия политик, извършил това. Първият е сенатор Едуин Гарн, мисия STS-51D, а втория е сенатор Уилям Нелсън – STS-61C.
Параметри на мисията
[редактиране | редактиране на кода]- Маса на совалката при приземяването: 103 322 кг
- Маса на полезния товар:11 130 кг
- Перигей: 550 км
- Апогей: 561 км
- Инклинация: 28,45°
- Орбитален период: 96.0 мин
Външни препратки
[редактиране | редактиране на кода]- Хронология на мисията ((en))
- STS-95 Видеоакценти от мисията Архив на оригинала от 2009-05-26 в Wayback Machine. ((en))
|