1992–1993-as angol labdarúgó-bajnokság (első osztály) – Wikipédia
Premier League | |
Bajnokság adatai | |
Szezon | 1992–1993 |
Bajnokcsapat | Manchester United (1. Premier League cím, 8. angol bajnoki cím) |
Feljutott | Ipswich Town Middlesbrough Blackburn Rovers |
Kiesett | Crystal Palace Middlesbrough Nottingham Forest |
Nemzetközi kupaindulók | |
Bajnokok Ligája | Manchester United |
UEFA-kupa | Aston Villa Norwich City |
Statisztika | |
Gólkirály | Teddy Sheringham (22 gól) |
Következő szezon → (1993–94) |
Az angol labdarúgó-bajnokság első osztályának 1992–1993-as szezonja volt a Premier League első szezonja. A bajnokságban 22 csapat vett részt, akik még az előző, megszűnt bajnokság, a The Football League szerint kerültek mind az első, mind az alacsonyabb osztályokba. A bajnok a Manchester United FC lett. Ez volt a klub első bajnoki címe 26 év óta. A The Football League egyébként ettől a szezontól kezdve a másod-, harmad- és a negyedosztály összefoglaló neve lett.
Áttekintés
[szerkesztés]A szezon kezdete előtt
[szerkesztés]1992 májusában, a Premier League létrejöttekor egy 5 éves, 304 millió fontos szerződés köttetett, ez volt addig messze a legértékesebb szerződés a brit sport történetében.[1]
A szezon kezdete előtt nem sokkal több akkori jelentős játékos más csapatba igazolt. Ők voltak többek között Alan Shearer, aki a Southampton FC csapatától igazolt a Blackburn Rovers FC csapatához. Az átigazolás összegéről különböző információk keringtek, egyes hírek szerint 3,3,[2] mások szerint 3,4[3] vagy 3,6 [4] millió font volt az átigazolás összege. Az viszont biztos, hogy az összeg akkor brit átigazolási rekord volt. Rajta kívül még több játékos váltott csapatot 2 millió font körüli összegért, például David Rocastle, aki az Arsenaltól a Leedshez igazolt,[5] Dean Saunders, aki a későbbi ezüstérmes Aston Villa FC csapatához szerződött,[6] valamint Teddy Sheringham, aki a Tottenhamért hagyta el Nottinghamet.[7]
A bajnokság lebonyolítása maradt ugyanaz, mint a Football League-ben volt, vagyis 22 csapat indult, és ezek mindegyike minden más csapattal játszott, így alakult ki a 42. mérkőzés. A korábbi másodosztályból az Ipswich, a Middlesbrough, valamint a rájátszás megnyerése után a Blackburn jutottak fel.[8]
A szezon
[szerkesztés]A Premier League első bajnoka a Manchester United lett. A klub ezelőtt 26 évvel nyert utoljára bajnoki címet. Tíz ponttal végeztek az Aston Villa előtt, akik sokáig vezették a bajnokságot, csak a bajnokság végén szorultak a második helyre. Karácsonykor a Norwich City FC is vezette a bajnokságot, annak ellenére, hogy negatív gólkülönbséggel rendelkezett, mivel a szezon elején 7–1-es vereséget szenvedett a Blackburntől. A Blackburn, aki hosszú idő után először szerepelt az első osztályban, újoncként rögtön a negyedik helyen végzett.
Miután a Nottingham Forest a szezon kezdetekor eladta kulcsjátékosait, Sheringhamet és Des Walkert, szinte teljesen esélytelen volt a bentmaradás kiharcolására. Kiesésük május elején, a Sheffield United FC elleni vereség után vált biztossá. Brian Clough, aki ekkor már 18 éve volt a csapat edzője, és bajnoki címet, valamint 2 BEK-et és 4 ligakupát nyert csapatával, ekkor mondott le.
Változások a csapatok edzőinél
[szerkesztés]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/0e/Glenn_Hoddle2.jpg/170px-Glenn_Hoddle2.jpg)
Az egyetlen edző, akit szezon közben bocsátottak el állásából, a Chelsea edzője, Ian Porterfield volt, akit februárban küldtek el a csapat gyenge teljesítménye miatt. Helyére ideiglenesen David Webb került, aki az FA-kupa 1970-es döntőjében gólt szerzett a csapat színeiben.[9] Vele a szezon végén nem hosszabbítottak szerződést, helyére a Swindon Town FC korábbi edzője, Glenn Hoddle került.[10][11]
A szezon végén további három csapatnál történt edzőváltás. A Crystal Palace-nál Steve Coppell a csapat kiesése után lemondott, helyére Alan Smith került.[12] Ugyancsak lemondott, 18 év után, a Nottingham Forest vezetőedzője, Brian Clough, aki ezalatt több hazai és nemzetközi címet is szerzett csapatával. Helyére korábbi játékosa, Frank Clark került, aki azelőtt a Leyton Orient edzője volt.[13] A harmadik edzőváltás a Tottenhamnél történt, ahol a szezon végén Osvaldo Ardiles került a csapathoz, az eredetileg megbízottként tevékenykedő, mégis egy évig a csapatnál maradó Doug Livermoret.[14][15][16]
Végeredmény
[szerkesztés]# | Csapat | Mérk. | Gy | D | V | RG | KG | GK | Pont | Megjegyzés |
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
1 | Manchester United | 42 | 24 | 12 | 6 | 67 | 31 | +36 | 84 | Bajnokok Ligája |
2 | Aston Villa | 42 | 21 | 11 | 10 | 57 | 40 | +17 | 74 | UEFA-kupa |
3 | Norwich City | 42 | 21 | 9 | 12 | 61 | 65 | −4 | 72 | |
4 | Blackburn Rovers | 42 | 20 | 11 | 11 | 68 | 46 | +22 | 71 | |
5 | Queens Park Rangers | 42 | 17 | 12 | 13 | 63 | 55 | +8 | 63 | |
6 | Liverpool | 42 | 16 | 11 | 15 | 62 | 55 | +7 | 59 | |
7 | Sheffield Wednesday | 42 | 15 | 14 | 13 | 55 | 51 | +4 | 59 | |
8 | Tottenham Hotspur | 42 | 16 | 11 | 15 | 60 | 66 | −6 | 59 | |
9 | Manchester City | 42 | 15 | 12 | 15 | 56 | 51 | +5 | 57 | |
10 | Arsenal | 42 | 15 | 11 | 16 | 40 | 38 | +2 | 56 | KEK |
11 | Chelsea | 42 | 14 | 14 | 14 | 51 | 54 | −3 | 56 | |
12 | Wimbledon | 42 | 14 | 12 | 16 | 56 | 55 | +1 | 54 | |
13 | Everton | 42 | 15 | 8 | 19 | 53 | 55 | −2 | 53 | |
14 | Sheffield United | 42 | 14 | 10 | 18 | 54 | 53 | +1 | 52 | |
15 | Coventry City | 42 | 13 | 13 | 16 | 52 | 57 | −5 | 52 | |
16 | Ipswich Town | 42 | 12 | 16 | 14 | 50 | 55 | −5 | 52 | |
17 | Leeds United | 42 | 12 | 15 | 15 | 57 | 62 | −5 | 51 | |
18 | Southampton | 42 | 13 | 11 | 18 | 54 | 61 | −7 | 50 | |
19 | Oldham Athletic | 42 | 13 | 10 | 19 | 63 | 74 | −11 | 49 | |
20 | Crystal Palace | 42 | 11 | 16 | 15 | 48 | 61 | −13 | 49 | Kiesett |
21 | Middlesbrough | 42 | 11 | 11 | 20 | 54 | 75 | −21 | 44 | |
22 | Nottingham Forest | 42 | 10 | 10 | 22 | 41 | 62 | −21 | 40 |
Egyéni elismerések
[szerkesztés]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/5d/Giggs_cropped.jpg/150px-Giggs_cropped.jpg)
A játékosok szövetsége (PFA a szezon végén a legjobb játékosnak járó díjat az Aston Villa FC veterán hátvédjének, Paul McGrathnak ítélték. A második helyen Paul Ince, míg a harmadikon Alan Shearer végzett. Az év fiatal játékosa Ryan Giggs lett. Giggs, aki ebben az évben Nick Barmbyt és Roy Keane-t megelőzve tudott nyerni, lett az első játékos, akinek kétszer sikerült nyernie.
A szakírók szövetsége (FWA) által a legjobb játékosnak járó elismerést Chris Waddle kapta. Waddle, aki három év után tért vissza Angliába, a Sheffield Wednesday FC történetének első játékosa, aki ezt a díjat megkapta.
A PFA ennek a szezonnak a végén is kiválasztotta az év álomtizenegyét. A csapatban négy manchesteri (Giggs, Ince, Peter Smeichel, Gary Pallister) és két leedsi (Tony Dorigo, Gary Speed) található. A csapatnak tagja volt még McGrath, Keane, Shearer, Bardsley (Queens Park Rangers) és Ian Wright. Az év edzője a manchesteri Alex Ferguson lett.[17]
Góllövőlista
[szerkesztés]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/da/Teddy_Sheringham.jpg/150px-Teddy_Sheringham.jpg)
A Premier League első szezonjának gólkirálya Teddy Sheringham lett, aki 22 találattal végzett a góllövőlista élén. Ebből egyet még a Nottingham színeiben szerzett, a maradék 21-et pedig a Tottenham játékosaként.[18]
Források
[szerkesztés]- ↑ Ball, Peter: Premier League kicks off with £304m TV deal. The Times, 1992. május 19. (Hozzáférés: 2009. január 16.)
- ↑ The Kenny Dalglish file. BBC, 1998. augusztus 27. (Hozzáférés: 2009. január 19.)
- ↑ Shearer to move for £3.4 million. The Times, 1992. július 27. (Hozzáférés: 2009. január 19.)
- ↑ Kannas, Sofia: Can money buy success?. The Football Association, 2004. július 22. (Hozzáférés: 2009. január 19.)
- ↑ Ross, Ian: Rocastle completes transfer to Leeds. The Times, 1992. július 24. (Hozzáférés: 2009. január 19.)
- ↑ White, Clive: Saunders signs for Villa after compromise deal. The Times, 1992. szeptember 11. (Hozzáférés: 2009. január 19.)
- ↑ Signy, Dennis: Sheringham joins Spurs in £2.1m deal. The Times, 1992. augusztus 28. (Hozzáférés: 2009. január 19.)
- ↑ England 1991/1992. Rec.Sport.Soccer Statistics Foundation, 2004. június 5. (Hozzáférés: 2009. január 15.)
- ↑ Signy, Dennis: Chelsea appoint Webb to revive glory days. The Times, 1993. február 16. (Hozzáférés: 2009. január 15.)
- ↑ Pike, Keith: Webb's brief reign brought to an end. The Times, 1993. május 12. (Hozzáférés: 2009. január 15.)
- ↑ Goodbody, John: Hoddle aims to give Chelsea a touch of class. The Times, 1993. június 5. (Hozzáférés: 2009. január 15.)
- ↑ Ross, Ian: Anderson takes over at Barnsley. The Times, 1993. június 4. (Hozzáférés: 2009. január 15.)
- ↑ Pike, Keith: Clark to succeed Clough as Forest manager. The Times, 1993. május 13. (Hozzáférés: 2009. január 15.)
- ↑ Loyalty of fans and players is unshaken – Terry Venables and Alan Sugar. The Times, 1993. június 15. (Hozzáférés: 2009. január 15.)
- ↑ Ardiles upholds tradition. The Times, 1993. június 21. (Hozzáférés: 2009. január 15.)
- ↑ Manager List. Tottenham Hotspur F.C.. (Hozzáférés: 2009. január 15.)
- ↑ Barnes, Stuart. News of the World Football Annual 2007–2008. HarperSport, 62. o. (2007). ISBN 0-0072-5555-1
- ↑ Bateson, Bill, Albert Sewell. News of the World Football Annual 1993–1994. Invincible Press, 56. o. (1993). ISBN 0-8554-3208-X