Amara (Románia) – Wikipédia
Amara | |||
Városháza | |||
| |||
Közigazgatás | |||
Ország | ![]() | ||
Történelmi régió | Munténia | ||
Fejlesztési régió | Dél-romániai fejlesztési régió | ||
Megye | Ialomița | ||
Rang | Város | ||
Községközpont | Amara | ||
Beosztott falvak | Amara Nouă | ||
Polgármester | Victor Moraru (PSD) | ||
Irányítószám | 927020 | ||
SIRUTA-kód | 92836 | ||
Népesség | |||
Népesség | 6803 fő (2021. dec. 1.)[2] +/- | ||
Község népessége | 6805 fő (2021. dec. 1.)[1] | ||
Népsűrűség | 104 fő/km² | ||
Földrajzi adatok | |||
Tszf. magasság | 30 m | ||
Terület | 70,34 km² | ||
Időzóna | EET, UTC+2 | ||
Elhelyezkedése | |||
![]() | |||
![]() | |||
![]() | |||
Amara weboldala | |||
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Amara témájú médiaállományokat. | |||
Sablon • Wikidata • Segítség |
Amara város Ialomița megyében, Munténiában, Romániában.
Fekvése
[szerkesztés]A megye középső részén helyezkedik el, az Amara-tó partján, 7 kilométerre északkeleti irányban a megyeszékhelytől, Sloboziától. Északról Grivița, nyugatról Gheorghe Doja és Perieți községek, keletről és délről pedig Slobozia határolja. A város tengerszint feletti magassága 23 és 44 méter között változik.
Története
[szerkesztés]A mai város területén a késő újkőkorszaki Boian kultúra idejéből származó használati tárgyakat találtak.
A mai város területének első írásos említése I. Máté havasalföldi fejedelem idejéből való. A fejedelem a 16. század második felében az általa alapított sloboziai kolostornak az Amara-tó partján lévő birtokokat adományozott. 1864-ben a kolostori birtokok felszámolásáról szóló törvény értelmében ezen területek tulajdonjoga visszaszállt az államra.
Az első település ezen a területen 1857 és 1859 között jött létre, ekkor Fogaras és Muscel megyékből érkező mokányok telepedtek itt le. Hozzájuk csatlakozott több pásztor család az 1864-es és 1866-os évek között. Az ide települők az Amara-tó körül építették fel otthonaikat, az így létrejövő tanyavidéket Bășica Galbenă illetve Movila Galbenă néven említették.
A román függetlenségi háborút követően, 1879 és 1882 között mintegy 300 Buzău, Prahova és Ialomița megyei családot telepítettek itt le.
A 19. század végén a településen 190 család élt és Slobozia Veche község része volt. 1903-ban községi rangot kapott és az irányítása alá tartozott Motalva falva is. Az 1925-ös évkönyv szerint 2098 lakossal Ialomița megye Slobozia járásához tartozott.
1905 óta működik fürdő az Amara-tó partján, melynek magnéziumszulfátos és nátriumszulfátos keserű vize van. A tó fenekéről erős szagú, kénes tartalmú, gyógyhatású iszapot emelnek ki. A tó vize és iszapja mozgásszervi, valamint női betegségeket és gyulladásos megbetegedéseket gyógyít.
Az 1950-es közigazgatási törvény értelmében a Ialomițai régió Slobozia rajonjához csatolták, mely 1952-től a Bukarest régió része lett. 1968-tól ismét megyerendszert vezettek be az országban, így ismét Ialomița megye része lett. Az amarai községhez ekkor Amara, Amara Nouă és Motalva települések tartoztak.
1974-ben és 1977-ben Motalva illetve Amara Nouă falvak elveszítették önálló települési státuszukat és Amara részeivé váltak.
2004-ben városi rangot kapott.
Lakossága
[szerkesztés]Népességváltozás | ||
---|---|---|
Év | Népesség | Vált. (%) |
2002 | 7 627 | — |
2011 | 7 345 | −3,7% |
Nemzetiségek | 2002 | |
---|---|---|
Románok | 7578 | 99,35% |
Romák | 25 | 0,32% |
Magyarok | 10 | 0,13% |
Lipovánok | 5 | 0,06% |
Törökök | 3 | 0,03% |
Olaszok | 2 | 0,02% |
Bolgárok | 1 | 0,01% |
Lengyelek | 1 | 0,01% |
Egyéb nemzetiségűek | 2 | 0,02% |
Összesen | 7627 | 100,0% |
Látnivalók
[szerkesztés]- Az Amara-tó és fürdő
- Arborétum
Gazdaság
[szerkesztés]A település jelentős üdülő és fürdővárosnak számít.
Jegyzetek
[szerkesztés]- ↑ 2021-es romániai népszámlálás. Nemzeti Statisztikai Intézet
- ↑ 2021-es romániai népszámlálás. Nemzeti Statisztikai Intézet, 2023. május 31. (Hozzáférés: 2023. július 9.)
További információk
[szerkesztés]- A település honlapja (román nyelven) (HTML). (Hozzáférés: 2014. május 4.)
- 2002-es népszámlálási adatok (magyar, angol és román nyelven) (HTML). (Hozzáférés: 2014. május 4.)
- Adatok a településről (román nyelven) (HTML). (Hozzáférés: 2014. május 4.)
- Szabó József: Románia, Panoráma Kiadó, Budapest, 1971. ISBN 963 243 068 9