Anthony Caro – Wikipédia
Anthony Caro | |
![]() | |
Született | 1924. március 8.[1][2][3][4][5] Surrey |
Elhunyt | 2013. október 23. (89 évesen)[1][2][3][4][5] London |
Állampolgársága | |
Házastársa | Sheila Girling (1949. december 17. – )[7][8] |
Gyermekei |
|
Foglalkozása |
|
Iskolái |
|
Kitüntetései |
|
Halál oka | szívinfarktus |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Anthony Caro témájú médiaállományokat. | |
Sablon • Wikidata • Segítség |
Sir Anthony Caro OM (Surrey, New Malden, 1924. március 8. – London, 2013. október 23.[10][11]) angol szobrász. Munkássága fordulatot hozott a 20. századi szobrászat fejlődésében.
Pályafutása
[szerkesztés]Mérnöki tanulmányokat folytatott a Cambridge-i Egyetemen, majd szobrászatot tanult a Királyi Művészeti Akadémián. 1951 és 1953 között Henry Moore asszisztense volt. Korai munkáit agyagból, és bronzból készítette. Első kiállításaát Milánóban rendezték 1956-ban a Galleria del Naviglio galériában, 1957-ben már Londonban állított ki.
1959-ben a Ford Alapítvány ösztöndíjával az Egyesült Államokba utazott. Avantgárd művészekkel ismerkedett meg, többek között Helen Frankenthaler, Robert Motherwell, Kenneth Noland festőkkel, és David Smith szobrásszal. Smith hegesztett acéllemezekkel dolgozott, és ez Caro számára az alkotás új kifejezési formáját jelentette.
Londonba visszatérve acél kompozíciókat állított össze hegesztett, csapszegekkel rögzített lemezekből, rudakból, és csövekből. Ezeket élénk vagy unalmas színekre festette, és közvetlenül a padlóra helyezte. Így radikálisan megváltozott az műalkotás és a néző kapcsolata. Az acél mellett felhasznált bronzot, ólmot, ezüstöt, kőagyagot, fát és kartont. Az absztrakt szobrászat kifejezési formáit állandóan megújító, tanítványaira nagy hatást gyakorló tanár volt a St. Martin’s School of Art-on Londonban, Henry Moore és David Smith utódjának tekintették, ugyanakkor önálló, egyedi művészként ismerték el.
Geléria
[szerkesztés]- Álomváros (1996), rozsdás acél
Yorkshire-i szoborpark - Huszonnégy óra (1960), festett acél szobor, Tate
Jegyzetek
[szerkesztés]- ↑ a b Integrált katalógustár (német nyelven). (Hozzáférés: 2014. május 2.)
- ↑ a b Francia Nemzeti Könyvtár: BnF források (francia nyelven). (Hozzáférés: 2015. október 10.)
- ↑ a b Anthony Caro (holland nyelven)
- ↑ a b Anthony Caro (angol nyelven). Oxford University Press, 2006
- ↑ a b Encyclopædia Britannica (angol nyelven). (Hozzáférés: 2017. október 9.)
- ↑ Museum of Modern Art online collection (angol nyelven). (Hozzáférés: 2019. december 4.)
- ↑ Norbert Lynton – Michael McNay: Sir Anthony Caro obituary (angol nyelven). The Guardian, 2013. október 24. (Hozzáférés: 2022. május 23.)
- ↑ Oxford Dictionary of National Biography (angol nyelven). Oxford University Press, 2004
- ↑ https://www.praemiumimperiale.org/en/laureate-en/laureates-en, 2022. március 19.
- ↑ http://www.nytimes.com/2013/10/25/arts/design/anthony-caro-sculptor-who-discovered-a-path-to-abstraction-dies-at-89.html?_r=1& Anthony Caro, Who Followed Sculpture on a ‘Path to Abstraction,’ Dies at 89
- ↑ Sculptor Sir Anthony Caro dies(angolul)
Források
[szerkesztés]- Anthony Caro (angol nyelven). gagosian.com. (Hozzáférés: 2024. március 11.)
- Anthony Caro official website
- Caro at Sculpture.org.uk
Irodalom
[szerkesztés]- Whelan, Richard, Anthony Caro (New York: E. P. Dutton & Co., Inc., 1975). ISBN 0-525-47400-5