Makó autóbusz-állomás – Wikipédia
A makói autóbusz-állomás a Csanád vezér téren található, üzemeltetője a Volánbusz. Eredetileg 1978-ban építették; a leromlott állagú, különösebb esztétikai értékkel nem rendelkező régi épület helyén annak alapfalait is felhasználva 2010-ben Makovecz Imre tervei alapján új organikus stílusú buszpályaudvar épült.
A Tisza Volán Rt. 1950-ben hozott létre főnökséget a Maros-parti településen, és 1978 augusztusában épített buszpályaudvart a város központjában.[1] Innen indulnak és ide érkeznek a Makó és a kistérség falvai között kapcsolatot teremtő helyközi, a Makót az ország nagyvárosaival összekötő távolsági, a menetrendszerűen közlekedő helyi-, valamint a szűkebb régió általános iskolásait szállító iskolabusz-járatok is.
2008 márciusában Makó és a Tisza Volán közösen nyújtott be pályázatot a buszpályaudvar felújítására, aminek állaga ekkorra már leromlott, és nem felelt meg az uniós elvárásoknak sem.[2] A pályázatot a Dél-alföldi Regionális Fejlesztési Ügynökség támogatásban részesítette, így lehetővé vált, hogy Makovecz Imre tervei alapján az organikus városképbe illeszkedő, új autóbusz-pályaudvar épüljön, felhasználva a korábbi épület alapfalait is. A beruházás során megvalósult a buszpályaudvar teljes újjáépítése és korszerűsítése, valamint komplex akadálymentesítése is.[3]
A pályázat teljes költségvetése 320,4 millió forint volt, amiből 288 millió forint Európai Uniós támogatás. A munkálatokba április 29-én kezdett bele a közbeszerzési eljárás nyertese, a K’ART Építő Zrt. A befejezés tervezett időpontja október 30. volt,[4] a határidőt azonban a kivitelező nem tudta tartani. Három hét csúszás után, november 23-án adták át az épületet.[5] A makói autóbusz-pályaudvar rekonstrukciója az utolsó volt Csongrád megye vidéki pályaudvar-beruházásainak sorában, viszont az első, amely uniós források bevonásával épül.[6]
A pályaudvar váróterme tágas, a nagy üvegfelületeknek köszönhetően világos; az üvegek fa kerete a napsugaras építészetre jellemző motívumokat használja. Az épületben korszerű utas-tájékoztatási rendszert, a sofőrök számára pihenőhelyiségeket alakítottak ki. A Makovecz-buszállomás leglátványosabb elemei a monolit betonból készült tartóoszlopok, amiket az építési területen öntöttek; egy oszlop elkészítéséhez 10 köbméter betonra volt szükség, ami két nap alatt kötött meg. Súlyuk egyenként 7,8 tonna, összesen 44 darab található belőlük az épület két oldalán.[7] A korábbi fűrészfogas beállás helyett a beruházás befejezése után körben haladhatnak a buszok. A városban a kerékpáros közlekedés dominál,[8] a felújított autóbusz-pályaudvaron ezért nagyszámú új kerékpártárolót telepítettek.
Jegyzetek
[szerkesztés]- ↑ 50 év - Tisza Volán (Szerkesztette: Bátyi Zoltán dr.) Szeged, 2000, ISBN 963-00-4034-4
- ↑ Kezdődik a buszpályaudvar felújítása - Makó.hu. [2010. április 26-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2010. október 13.)
- ↑ Makói Hírek XIII. évfolyam 27. szám 2010. július 9.[halott link]
- ↑ Az autóbusz-pályaudvar felújítása - Makó Város Önkormányzata | Fejlesztések[halott link]
- ↑ Még a héten elkészül az új makói buszpályaudvar Archiválva 2010. november 21-i dátummal a Wayback Machine-ben - Delmagyar.hu
- ↑ 60 éve biztos útitárs a Tisza Volán[halott link] (Szerkesztette: Szávay István), Szeged, 2010
- ↑ Az utazóközönségé a makói buszpályaudvar = Makói Hírek XIII. évfolyam 46. szám, 2010. december 3.
- ↑ Vegetálnak a helyi járatok Makón Archiválva 2008. október 16-i dátummal a Wayback Machine-ben - Délmagyar.hu
Források
[szerkesztés]- Makó, autóbusz-állomás. volanbusz.hu. Volánbusz (Hozzáférés: 2023. augusztus 6.)