Belmonti csata – Wikipédia
Ezt a szócikket át kellene olvasni, ellenőrizni a szöveg helyesírását és nyelvhelyességét, a tulajdonnevek átírását. Esetleges további megjegyzések a vitalapon. |
Belmonti csata | |||
![]() | |||
A Belmonti csata | |||
Konfliktus | Második búr háború | ||
Időpont | 1899. november 23. | ||
Helyszín | Belmont, Oranje Szabadállam, Dél-Afrika | ||
Eredmény | Brit győzelem | ||
Szemben álló felek | |||
| |||
Parancsnokok | |||
| |||
Szemben álló erők | |||
| |||
Veszteségek | |||
| |||
Térkép | |||
![]() | |||
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Belmonti csata témájú médiaállományokat. |
A belmonti csata 1899. november 23-án a második búr háború egyik csatájaként, Oranje Szabadállam (ma: Dél-afrikai Köztársaság) területén lezajlott katonai konfliktus, melynek célja a britek részéről az volt, hogy megnyissa az utat a gyémántlelőhelyek felé. Az angol parancsnok Paul Methuen, míg a búr J. Prinsloo volt. A csatában a britek nagy veszteségek árán ugyan, de jelentős túlerejüknek köszönhetően győzelmet arattak a búrok felett.
Előzmények
[szerkesztés]Paul Methuen azt a feladatot kapta, hogy tisztítsa meg az utat Kimberley, a gyémántlelőhely felé. Methuen az Oranje folyó mentén haladt, mikor csatát kellett vállalnia a közelben lévő, és kisebb számban lévő búrokkal. Amint megérkezett Belmont közelébe, látta, hogy a búrok a környéken vannak, és le kell győznie őket.
A csata menete
[szerkesztés]Methuen éjszaka két dandárt küldött a búrok megtámadására. Ezek az egységek nagyon rosszul közelítették meg a búrokat, mivel egy mezőgazdasági kerítésekkel átszőtt dombon haladtak. Így felfedték kilétüket és a búrok azonnal tűz alá vették az angolokat. A két angol dandár elszántan rohamozta a búr hadgerincet, de a szívós ellenálláson csak nagyon nehezen tudtak áttörni. Hosszú harc után a búrok látva, hogy már saját vonalaik mögött dúl a harc, jobbnak látták ha visszavonulnak. Leszaladtak a dombról és ellovagoltak, azonban Methuen nem hagyta annyiban és lovasságával üldözőbe vette őket, azonban jelentős veszteségeket már nem okozott.
Következmények
[szerkesztés]A csatának rengeteg áldozata volt, a kerítéseken való átkelés közben a céllövészetben kiváló búrok könnyen levadászták a védtelen angolokat. De hiába volt minden hősiesség és bátorság a brit túlerőnek nem lehetett ellenállni. A búrok kénytelenek voltak a menekülést választani.
Lásd még
[szerkesztés]Források
[szerkesztés]- A csata leírása a britishbattles.com-on. (angol nyelven). Britishbattles.com. [2011. január 22-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2011. február 20.)