Citrin – Wikipédia
Citrin | |
![]() | |
Általános adatok | |
Kémiai név | szilícium-dioxid |
Képlet | SiO2 |
Kristályrendszer | trigonális |
Ásványrendszertani besorolás | |
Osztály | Oxidásványok |
Alosztály | 1:2 típusú fém-oxidok |
Azonosítás | |
Megjelenés | hexagonális oszlopok, gyakoriak az ikerkristályok |
Szín | sárga |
Porszín | fehér |
Fény | üvegfényű, törési felületén zsírfényű |
Átlátszóság | átlátszó vagy áttetsző |
Keménység | 7 |
Hasadás | nincs |
Törés | kagylós |
Oldhatóság | egyedüli oldószere a HF |
Különleges tulajdonság | szerkezetének szimmetriájából adódóan cirkulárpoláros; az UV-fényt átereszti; piro- és piezoelektromos |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Citrin témájú médiaállományokat. |
A citrin a kvarc ásvány sárga színű, drágakőként használt változata.
Ásványtani jellemzői
[szerkesztés]Színe a sárgának legvilágosabb árnyalatától a legsötétebbig változhat; citrom-, bor-, méz-, arany-, narancs- és barnássárga mind előfordulnak. A hegyikristályhoz hasonló kristályok általában 10-15 centiméter hosszat érnek el. A színeloszlás sokkal egyenletesebb, mint az ametisztekben; a nem egyenletesen színezett kristályok felhősek. A sötétsárga kristályokban gyenge pleokroizmus észlelhető. A vas színezi.
Hevítve a citrin színe, alacsonyabb hőmérsékleten, általában világosabbá válik, magasabb hőmérsékleten a kristály megzavarosodik. A rádiumsugárzás a citrint feketésbarnára, a röntgensugárzás pedig barnára színezi.
Előfordulása
[szerkesztés]Európában a legjelentősebb lelőhelyek a spanyolországi Villas Buenas és Villa Seca, úgyszintén a füstkvarcot is tartalmazó Hinojosa. Egyes spanyol citrinek hevítve a madeira bor színéhez hasonló égővöröses-barnává válnak, e köveket madeira topáz név alatt forgalmazzák. A skóciai Arran barnás vagy füstös sárga citrinjei skót topáz néven ismertek.
A legtöbb citrin a brazíliai Goyaz és Minas Gerais államokból származik. Színük citrom-narancssárga.
A madagaszkári citrinek színe topázsárga.
Felhasználása
[szerkesztés]Nyers kristályainak sárga kristály a neve, csiszolva nyugati-, cseh-, skót-, spanyol-, madeira-, aranytopáz név alatt ismerik, holott a topázhoz éppen olyan kevés köze van, mint a többi kvarcváltozatnak. Népszerű és elterjedt az ékszerek között, de lakásdíszek között is megtalálható és a textilfelhasználásban is használt díszítőelemként. Egy szóval ékkőként és díszkőként egyaránt előszeretettel alkalmazzák.
Források
[szerkesztés]- Dudichné Dr. Vendl Mária, Koch Sándor - A drágakövek, Magyar Természettudományi Társulat, Budapest, 1935
- Koch Sándor-Sztrókay Kálmán - Ásványtan, Nemzeti Tankönyvkiadó, Budapest, 1994
- Medenbach, Olaf, Sussieck-Fornefeld, Cornelia - Ásványok, Magyar Könyvklub, Budapest, 1992
- Oberfrank Ferenc – Rékai Jenő: Drágakövek – Műszaki Könyvkiadó, Budapest, 1993.