FV438 Swingfire – Wikipédia
Ez a szócikk nem tünteti fel a független forrásokat, amelyeket felhasználtak a készítése során. Emiatt nem tudjuk közvetlenül ellenőrizni, hogy a szócikkben szereplő állítások helytállóak-e. Segíts megbízható forrásokat találni az állításokhoz! Lásd még: A Wikipédia nem az első közlés helye. |
FV438 Swingfire | |
Típus | páncéloselhárító jármű |
Fejlesztő ország | ![]() |
Általános tulajdonságok | |
Személyzet | 3 fő |
Hosszúság | 5,1 m |
Szélesség | 3 m |
Magasság | 2,7 m |
Tömeg | 16,2 tonna |
Páncélzat és fegyverzet | |
Páncélzat | max. 12,7 mm |
Elsődleges fegyverzet | két Swingfire ATGM (irányított páncéltörő rakéta) |
Másodlagos fegyverzet | 7,62 mm L7 géppuska |
Műszaki adatok | |
Motor | Rolls-Royce K60 |
Felfüggesztés | torziós |
Sebesség | 52 km/h |
Fajlagos teljesítmény | 15,7 LE/tonna |
Hatótávolság | 480 km |
Az FV438 Swingfire a Brit Szárazföldi Erők páncélozott harckocsi-vadász járműve.
A páncélos az FV430 harcjármű széria tagja, az FV432-es páncélozott szállító harcjárműből lett kialakítva Swingfire, irányított páncéltörő rakéta vetőcsövek felszerelésével.
Az FV438-as két rakéta vetőcsövet hordoz, 14 rakétával, melyek a jármű belsejéből is újratölthetők. A vezérlő rendszer használathoz telepíthető és a rakéták indítása végezhető 50 méter távolságból is, így lehetővé téve, hogy a jármű teljesen fedezékben maradjon.
A harckocsi az 1970-es években állt szolgálatba, mint a Királyi Tüzérség különleges feladatkörű harckocsi-vadász. A feladatkör változásával a Királyi Páncélos Erőkhöz került, irányított páncéltörő feladatkörben kerültek az ezredekhez, kilenc jármű ezredenként.