Gajzágó Salamon – Wikipédia
Gajzágó Salamon | |
![]() | |
Született | 1830. február 2. Túrkeve |
Elhunyt | 1898. március 9. (68 évesen) Budapest[1] |
Állampolgársága | magyar |
Foglalkozása | |
Tisztsége | a magyar főrendiház tagja (1893–1898) |
Sírhelye | Fiumei Úti Sírkert (30-0-17) |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Gajzágó Salamon témájú médiaállományokat. | |
Sablon • Wikidata • Segítség |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/e0/Gajz%C3%A1g%C3%B3_Salamon_Ellinger.jpg/150px-Gajz%C3%A1g%C3%B3_Salamon_Ellinger.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/7b/Gajz%C3%A1g%C3%B3_Salamon_s%C3%ADrja.jpg/150px-Gajz%C3%A1g%C3%B3_Salamon_s%C3%ADrja.jpg)
Gajzágó Salamon (Túrpásztó,[2] 1830. február 2. – Budapest, 1898. március 9.) valóságos belső titkos tanácsos, a Vaskoronarend lovagja, katona, az Állami Számvevőszék első elnöke, 1893-tól haláláig pedig a főrendiház tagja a magyar Országgyűlésben.
Életpályája
[szerkesztés]Örmény eredetű erdélyi polgár család sarja (a család egyik ága ugyan 1879-ben kapott magyar nemességet Gajzágó László, Szolnok-Doboka vármegye főorvosa személyében, apanagyfalusi előnévvel, de ez nem vonatkozik a családtagok többségére ). Tanulmányait Szolnokon, Budapesten és Pozsonyban végezte. Részt vett az 1848. március 15-ei budapesti megmozdulásokban. Harcolt a szabadságharcban, Mórnál fogságba került, 1849 októberében kiszabadult, majd 1851 Néma faluban telepedett le. 1861-ben Belső-Szolnok vármegyei főjegyzővé és később a szebeni országgyűlésre követnek választották meg, de nem ment el. 1865-ben a kolozsvári országgyűlésen követ volt, 1893-ban a főrendiház tagjává nevezték ki. 1898. március 9-én Budapesten halt meg. Lánya, Fatima Lukács Béla politikus[3] felesége lett.
Irodalmi művei
[szerkesztés]A drámaíróként is tevékenykedő Gajzágó a Hölgyfutár című lapban jelentette meg írásait „Sali Bank” álnéven. Drámái: Békessy, More, Majláth Margit.
Jegyzetek
[szerkesztés]- ↑ PIM-névtérazonosító. (Hozzáférés: 2020. július 7.)
- ↑ Túrkevéhez tartozó puszta
- ↑ 1892 és 1896 között kereskedelmi miniszter
Források
[szerkesztés]- Életrajza a Magyar Országgyűlési Almanach 1897-1901-ben
- Szinnyei József: Magyar írók élete és munkái III. (Fa–Gwóth). Budapest: Hornyánszky. 1894.