H–55 – Wikipédia
H–55 | |
![]() | |
H–55 robotrepülőgép az Ukrán Légierő Múzeumában Vinnicjában | |
NATO-kód | AS–15 Kent |
Egyéb elnevezés | RKV–500 |
Funkció | robotrepülőgép |
Gyártó | Harkivi Repülőgépgyár, AVITEK |
Tervező | MKB Raduga |
Fő üzemeltetők | Szovjet Légierő, Orosz Légierő |
Szolgálatba állítás | 1983 |
Hordozó repülőgépek | Tu–95, Tu–160 |
Irányítás | tehetetlenségi, terepkövető |
Robbanótöltet | hagyományos, nukleáris |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz H–55 témájú médiaállományokat. |
A H–55 (cirill betűkkel: Х–55, NATO-kódja: AS–15 Kent), más jelzéssel RKV–500 szovjet-orosz légi indítású szubszonikus robotrepülőgép, amelyet az 1970-es években fejlesztett ki a Raduga tervezőiroda és 1981-ben rendszeresítették a Szovjet Légierő Tu–95 és Tu–160 nehézbombázóin. A 2500 km hatótávolságú robotrepülőgép hagyományos és nukleáris harci résszel is felszerelhető. Sorozatgyártása 1986-ig a Harkivi Repülőgépgyárban, 1986-tól a szmolenszki AVITEK vállalatnál folyt. A Szovjetunió felbomlásáig több mint 3000 darabot gyártottak a típusból. Ebből 1800 darab volt Oroszországban, a többi Ukrajnához és Kazahsztánhoz került. Kazahsztán az ott tárolt robotrepülőgépeket az atomtöltetekkel együtt 1991 végén átadta Oroszországnak. Az Ukrajnában maradt 1612 darab robotrepülőgép egy részét selejtezték, másik részét 2004-ig Oroszországban szállították. Később kiderült, hogy az ukrajnai robotrepülőgépekből illegálisan 12 darab Iránhoz, 6 db Kínához került.
Története
[szerkesztés]Jellemzői
[szerkesztés]Típusváltozatok
[szerkesztés]Műszaki adatok
[szerkesztés]Források
[szerkesztés]- Szergej Morozov, Szergej Popszujevics: Upravljajemije raketi dalnoj i morszkoj aviacii SZSZSZR (A Szovjetunió távolsági és haditengerészeti légierejének irányított rakétái), Major kiadó, Pilot kiadó, 2001, Moszkva, helytelen ISBN kód: 5-93445-007-8 , pp. 64–68.