Kősó – Wikipédia
Kősó | |
![]() | |
Üvegfényű kősókristály | |
Általános adatok | |
Kémiai név | nátrium-klorid |
Képlet | NaCl |
Kristályrendszer | köbös |
Ásványrendszertani besorolás | |
Osztály | Halogenidásványok |
Alosztály | Vízmentes egyszerű halogenidek |
Csoport | halit |
Azonosítás | |
Szín | átlátszó vagy fehér, de lehet narancssárga, rózsaszínű, lila, sárga vagy kék |
Fény | üveg |
Törésmutató | 1,544 |
Pleokroizmus | gyenge |
Keménység | 2 |
Hasadás | tökéletes három irányban, kocka szerint |
Törés | kagylós |
Olvadáspont | 800,7 °C |
Oldhatóság | vízben oldódó |
Sűrűség | 2,1 g/cm³ |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Kősó témájú médiaállományokat. |
A kősó (halit) az üledékes kőzetek közé tartozik, az evaporitok gyűjtőcsoportjában. A régi üledékes rendszertan szerint vegyi üledék, a mai besorolása alapján intrabazinális üledékes kőzet. Természetes eredetű, kémiailag egyetlen képlettel leírható, vagyis ásványként is meghatározható. 2018-ban a 2019-es év ásványának jelölték a galenit és az olivin társaságában. Viszont a galenit lett a győztes.
Általános jellemzői
[szerkesztés]A kősó a vízmentes halogenidek halitos csoportjába tartozik, képlete NaCl, kémiai neve: nátrium-klorid. A konyhasótól jelentősen különbözik abban, hogy mindig szennyeződik más evaporitokkal, illetve törmelékes vagy szerves üledékkel.
Kristályszerkezete szabályos (tesszerális, vagy köbös), hexaéderes vagy oktaéderes kristályokat alkot, hasadása kiváló. Átlátszó, áttetsző vagy üvegfényű, karcszíne fehér. Nedvszívó képessége kicsi, de magnézium-szennyeződés esetén higroszkópiája megnő. Mohs-skála szerinti keménysége 2.
Keletkezése
[szerkesztés]A kősó tengervízből vagy sós tavak vizéből jön létre bepárlódással vagy permetképződéssel.