Oktogén – Wikipédia
![]() | ||
---|---|---|
![]() | ||
1,3,5,7-tetranitro-1,3,5,7-tetraza-ciklooktán IUPAC név | ||
Összegképlet | C4H8N8O8 | |
Moláris tömeg | 296,16 g/mol | |
Ütésérzékenység | alacsony | |
Dörzsérzékenység | alacsony | |
Sűrűség | 1,91 g/cm³ | |
Detonáció sebesség | 9100 m/s | |
Oxigénegyenleg | -21,6% | |
TNT-egyenérték | 1,70 | |
Olvadáspont | 276 – 286 °C | |
Öngyulladási hőmérséklet | 234 °C | |
Megjelenés | fehér, kristályos | |
CAS-szám | 2691-41-0 | |
SMILES | C1N(CN(CN(CN1[N+](=O)[O-])[N+] (=O)[O-])[N+](=O)[O-])[N+](=O)[O-] |
Az oktogén (más néven HMX) robbanó nitramin, amelyet szűkebb körben használnak az iparban és a hadászatban. Tiszta állapotban fehér kristályos anyag. Stabil, könnyen tárolható ugyanakkor egyike a legbrizánsabb robbanóanyagoknak. Önmagában nem, többnyire robbanóanyag-keverékekben használják.