Oomycetes – Wikipédia
Oomycetes | ||||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
![]() | ||||||||||||||||
Rendszertani besorolás | ||||||||||||||||
| ||||||||||||||||
Szinonimák | ||||||||||||||||
| ||||||||||||||||
Ordines et familiae | ||||||||||||||||
Hivatkozások | ||||||||||||||||
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Oomycetes témájú kategóriát. |
Az Oomycetes vagy Oomycota, magyarul petespórás gombák[3] gombaszerű eukarióták önálló filogenetikai leágazása a sárgásmoszatokon belül. Micéliumot alkotó heterotróf, ivarosan és ivartalanul szaporodó élőlények Az oospóra ivaros szaporodása a hímivarú anteridiumok és nőivarú oogóniumok érintkezésekor történik, e spórák, a nyugalmi spórák áttelelhetnek.[4]:409 Az ivartalan szaporodás chlamidospóra- és sporangiumképződésből áll, ekkor mozgó zoospórák keletkeznek.[4] Tagjai közt vannak szaprofiták és patogének, ide értve súlyos betegségeket okozó ismert növénypatogéneket, például a késői burgonyabarnulást és a hirtelen tölgyhalált. Egyik faját, a mikoparazita Pythium oligandrumot biokontrollra használják: növénypatogén gombákat támad.[5] Nevezik „vízi penésznek” (angolul: water mold vagy water mould), de a legtöbb fajra nem jellemző az e nevet okozó vízkedvelés, ezek földi patogének.
Tagjait eredetileg a gombákhoz sorolták morfológiai és életmódbeli hasonlóságaik miatt, azonban molekuláris és filogenetikai tanulmányok kimutatták a köztük lévő különbségeket, így a sárgásmoszatokhoz sorolják bizonyos algákhoz hasonlóan. Az Oomycetes fosszilis rekordja igen csekély, egy lehetséges tagját azonosították kréta kori borostyánban.[6]
Etimológia
[szerkesztés]Az Oomycetes az oo- (görögül: ᾠόν, óon, pete) és -mycetes (görögül: μύκητας, mükitasz, gomba) elnevezésekből származik, és nagy kerek oogóniumaikra utal.
A vízi penész név korábbi gombakénti besorolásukra és azok nedvességkedvelésére utal, mely a bazális Oomycetes-taxonokra jellemző.
Morfológia
[szerkesztés]Ritkán van septumuk, ha van, az kicsi,[7] a sporangium alapján és néha a régebbi fonalrészeken van.[8] Egyesek egysejtűek, mások fonalasak és elágaznak.[8]
Besorolás
[szerkesztés]Korábban a csoportot 6 rendbe sorolták:[8]
- A Saprolegniales a legelterjedtebb. Sokuk bomló anyagot bont, mások paraziták.
- A Leptomitales szeptációnak tűnő falvastagodásokkal rendelkezik. Kitint tartalmaznak, gyakran ivartalanul szaporodnak.
- A Rhipidiales rizoidokat használnak hajtásuk álló vagy szennyezett víz alján való rögzítésére.
- Az Albuginalest egyes szerzők családnak (Albuginaceae) sorolták be a Peronosporalesben, de kimutatták, hogy filogenetikailag elkülönülnek.
- A Peronosporales nagyrészt szaprofita vagy növényparazita, septum nélküli elágazó formával. A legkárosabb mezőgazdasági paraziták sok tagja ide tartozik.
- A Lagenidiales a legegyszerűbb, egy részük fonalas, más részük egysejtű; általában paraziták.
Ezt 2016-ig jelentősen bővítették.[9][10]
- Anisolpidiales Dick 2001
- Anisolpidiaceae Karling 1943
- Lagenismatales Dick 2001
- Lagenismataceae Dick 1995
- Salilagenidiales Dick 2001
- Salilagenidiaceae Dick 1995
- Rozellopsidales Dick 2001
- Rozellopsidaceae Dick 1995
- Pseudosphaeritaceae Dick 1995
- Ectrogellales
- Haptoglossales
- Eurychasmales
- Eurychasmataceae Petersen 1905
- Haliphthorales
- Haliphthoraceae Vishniac 1958
- Olpidiopsidales
- Sirolpidiaceae Cejp 1959
- Pontismataceae Petersen 1909 (tagjai: Petersenia Sparrow, 1934, Pontisma H.E.Petersen, 1905)
- Olpidiopsidaceae Cejp 1959
- Atkinsiellales
- Atkinisellaceae
- Crypticolaceae Dick 1995
- Saprolegniales
- Achlyaceae
- Verrucalvaceae Dick 1984
- Saprolegniaceae Warm. 1884 [Leptolegniaceae]
- Leptomitales
- Leptomitaceae Kuetz. 1843 [Apodachlyellaceae Dick 1986]
- Leptolegniellaceae Dick 1971 [Ducellieriaceae Dick 1995]
- Rhipidiales
- Rhipidiaceae Cejp 1959
- Albuginales
- Albuginaceae Schroet. 1893
- Peronosporales [Pythiales; Sclerosporales; Lagenidiales]
- Salisapiliaceae
- Pythiaceae Schroet. 1893 [Pythiogetonaceae; Lagenaceae Dick 1994; Lagenidiaceae; Peronophythoraceae; Myzocytiopsidaceae Dick 1995]
- Peronosporaceae Warm. 1884 [Sclerosporaceae Dick 1984]
Filogenetikai kapcsolatok
[szerkesztés]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/f8/Pythium_%28257_23%29.jpg/220px-Pythium_%28257_23%29.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/aa/Late_blight_on_potato_leaf_2.jpg/220px-Late_blight_on_potato_leaf_2.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/15/Albugo_candida.jpg/220px-Albugo_candida.jpg)
Belső
[szerkesztés]Az Oomycetes filogenetikai felépítése:[11][12]
| |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Külső
[szerkesztés]A csoportot eredetileg a gombákhoz sorolták (az Oomycetes név „petés gombát” jelent), később protisztákként kezelték általános morfológiájuk és életmódjuk alapján.[6] Biológiájuk modern felfedezéseken alapuló elemzése viszonylag közeli rokonságot mutatott ki néhány fotoszintetikus élőlénnyel, például a barnamoszatokkal és a kovamoszatokkal. Egy ezen alapuló taxonómiai besorolás alapján az Oomycetes osztály a többi osztállyal, például a Phaeophyceaevel együtt a sárgásmoszatok törzsébe tartozik
E kapcsolatot az Oomycetes és a gombák megfigyelt különbségei is alátámasztják. Például az Oomycetes sejtfalai cellulózból vannak, nem kitinből,[13] és általában nem szeptáltak. Továbbá vegetatív állapotukban sejtmagjaik diploidok, szemben a gombákkal, melyeknek haploidok. A legtöbb Oomycetes-tag magától mozgó kétostorú zoospórákkal rendelkezik. Az egyik ostor a zsinórhoz, a másik egy elágazó sávhoz hasonlít. Ez utóbbi csak a sárgásmoszatok országára jellemző. Néhány gombacsoport (például a Chytridiomycetes) ostoros spóráin előbbi található csak meg.[13] Az Oomycetes és a gombák eltérő metabolikus útvonalakkal és enzimekkel rendelkeznek a lizinszintézishez.[13] Ultraszerkezetük is eltér: az Oomycetes mitokondriális cristái tubulárisak, a gombákéi laposak.[13]
Ennek ellenére számos Oomycetes-fajt továbbra is gombaként írnak le, és „álgombáknak” (Pseudofungi) nevezik.
Biológia
[szerkesztés]Szaporodás
[szerkesztés]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/c0/07_08_life_cycle%2C_Phytophthora_infestans_on_potato%2C_Peronosporales%2C_Oomycota_%28M._Piepenbring%29.png/220px-07_08_life_cycle%2C_Phytophthora_infestans_on_potato%2C_Peronosporales%2C_Oomycota_%28M._Piepenbring%29.png)
A legtöbb Oomycetes-faj két eltérő spórát termel. A fő diszperzív spórák ivartalan, aktív mozgásra képes zoospórák, melyek kemotaxisra (például potenciális táplálék által küldött kémiai jel felé vagy attól el történő mozgásra) képesek felszíni vízben, beleértve a növényfelszíni csapadékot. Néhány faj levegőben mozgó ivartalan, a szél által mozgatott spórákat termel. Ivaros, áttetsző, kétfalú, gömbölyű oospórákat is termelnek, ezekkel élik túl a kedvezőtlen környezeti feltételeket.
Ökológia és patogenitás
[szerkesztés]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/22/Water_mold_Mizukabi_colony.jpg/220px-Water_mold_Mizukabi_colony.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4f/Seatrout_UDN_saprolegnia.jpg/220px-Seatrout_UDN_saprolegnia.jpg)
Számos Oomycetes-tag gazdaságilag fontos agresszív alga- és növénypatogén.[14][15] Egyes fajok halbetegségeket okoznak, és legalább egy emlőspatogén ismert. A növénypatogének többsége 4 csoportba sorolható, de több is van.
- A Phytophthora parafiletikus nemzetség, tagjai például elhalást, barnulást (az 1840-es évek nagy éhínségét okozó növénybetegség),[16] hirtelen tölgyhalált, rhododendrongyökér-rothadást, Castanea sativában tintabetegséget[17] okoznak.
- A parafiletikus Pythium gyakoribb, mint a Phytophthora, egyes fajai gazdatartománya szélesebb, de általában kevésbé károsak. Az általa okozott betegségek nagyon gyakoriak üvegházakban, ahol a fiatal növényeket öli. Mikoparazita tagjai, például a Pythium oligandrum más Oomycetes-tagokat és gombákat öl el, így biokontrollra használják. Egyik tagja, a Pythium insidiosum pitiózist okoz emlősökben.
- A harmadik csoport a Peronospora és társai, melyek könnyen azonosíthatók fehér, barna vagy olívaszínű foltjaik alapján a levélfonákon (azonban e csoport összetéveszthető a nem rokon lisztharmat gombáival).
- A negyedik csoport az Albuginales, mely számos virágos növényen fehéredést okoz. Gazdájuk epidermisze mögött sporulálnak, spórákkal telített hólyagokat okozva a száron, a levélen és a virágokon. Az Albuginales jelenleg 3 nemzetséget tartalmaz: az Albugo elsősorban a Brassicales, a Pustula az Asterales, a Wilsoniana elsősorban a Caryophyllales parazitája. A peronoszpórához és társaihoz hasonlóan obligát biotrófok, vagyis élő gazda nélkül nem élnek túl.
Jegyzetek
[szerkesztés]- ↑ Winter, G.. Rabenhorst’s Kryptogamen-Flora [archivált változat], 2nd, 32. o. [1879] (1880) [archiválás ideje: 2014. december 13.]
- ↑ Dick, M. W. Straminipilous fungus. Dordrecht: Kluwer Academic Publishers, 289. o. (2001)
- ↑ Szentirmai A: A gombák világa, 2013. (Hozzáférés: 2024. május 6.)
- ↑ a b Agrios, George. Plant Pathology, 5, Academic Press. ISBN 978-0120445653
- ↑ Vallance, J. (2009). „Influence of Pythium oligandrum Biocontrol on Fungal and Oomycete Population Dynamics in the Rhizosphere”. Applied and Environmental Microbiology 75 (14), 4790–4800. o. DOI:10.1128/AEM.02643-08. PMID 19447961. PMC 2708430.
- ↑ a b Introduction to the Oomycota. [2003. október 9-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2014. július 7.)
- ↑ Kortekamp, A. (2005). „Growth, occurrence and development of septa in Plasmopara viticola and other members of the Peronosporaceae using light- and epifluorescence-microscopy”. Mycological Research 109 (Pt 5), 640–648. o. DOI:10.1017/S0953756205002418. PMID 16018320.
- ↑ a b c Sumbali, Geeta. The fungi (2005. január 1.). ISBN 978-1-84265-153-7
- ↑ Ruggiero (2015). „Higher Level Classification of All Living Organisms”. PLOS ONE 10 (4), e0119248. o. DOI:10.1371/journal.pone.0119248. PMID 25923521. PMC 4418965.
- ↑ Silar, Philippe (2016). „Protistes Eucaryotes: Origine, Evolution et Biologie des Microbes Eucaryotes”. HAL Archives-ouvertes, 1–462. o. [2016. május 13-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2016. július 16.)
- ↑ Buaya AT, Scholz B, Thines M (2021. március 5.). „Sirolpidium bryopsidis, a parasite of green algae, is probably conspecific with Pontisma lagenidioides, a parasite of red algae”. Fungal Syst Evol 7, 223–231. o. DOI:10.3114/fuse.2021.07.11. PMID 34124625. PMC 8165961.
- ↑ Buaya AT, Scholz B, Thines M (2021. augusztus 16.). „A New Marine Species of Miracula (Oomycota) Parasitic to Minidiscus sp. in Iceland”. Mycobiology 49 (4), 355–362. o. DOI:10.1080/12298093.2021.1952813. PMID 344512079. PMC 8409938.
- ↑ a b c d Van der Auwera G, De Baere R, Van de Peer Y, De Rijk P, Van den Broeck I, De Wachter R (1995. július 1.). „The phylogeny of the Hyphochytriomycota as deduced from ribosomal RNA sequences of Hyphochytrium catenoides”. Mol. Biol. Evol. 12 (4), 671–678. o. DOI:10.1093/oxfordjournals.molbev.a040245. PMID 7659021.
- ↑ Agrios, George N.. Plant Pathology, 5th, Academic Press (2005)
- ↑ Schwelm A, Badstöber J, Bulman S, Desoignies N, Etemadi M, Falloon RE, Gachon CM, Legreve A, Lukeš J, Merz U, Nenarokova A, Strittmatter M, Sullivan BK, Neuhauser S (2018. április 1.). „Not in your usual Top 10: protists that infect plants and algae”. Molecular Plant Pathology 19 (4), 1029–1044. o. DOI:10.1111/mpp.12580. PMID 29024322. PMC 5772912.
- ↑ Haas, BJ (2009). „Genome sequence and analysis of the Irish potato famine pathogen Phytophthora infestans”. Nature 461 (7262), 393–398. o. [2024. február 20-i dátummal az eredetiből archiválva]. DOI:10.1038/nature08358. PMID 19741609. (Hozzáférés: 2024. február 20.)
- ↑ (2005) „Occurrence and distribution of Phytophthora species in European chestnut stands, and their association with Ink Disease and crown decline”. European Journal of Plant Pathology 111 (2), 169–180. o. DOI:10.1007/s10658-004-1882-0.
Fordítás
[szerkesztés]Ez a szócikk részben vagy egészben az Oomycete című angol Wikipédia-szócikk ezen változatának fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként.
További információk
[szerkesztés]- Description of The Phylum Oomycota Archiválva 2015. április 2-i dátummal a Wayback Machine-ben – Systematic Biology
- Introduction to the Oomycota – University of California Museum of Paleontology (UCMP)
- Genome sequence and analysis of the Irish potato famine pathogen Phytophthora infestans