Saint-Hilaire (Essonne) – Wikipédia
Saint-Hilarie (Essonne) | |
![]() | |
Közigazgatás | |
Ország | ![]() |
Régió | Île-de-France |
Megye | Essonne |
Kanton | Étampes |
Polgármester | Stéphane Demeulemeester (2017. december 8. – ) |
INSEE-kód | 91556 |
Irányítószám | 91780 |
Népesség | |
Teljes népesség | 405 fő (2021. jan. 1.)[1] |
Népsűrűség | 52 / km2 fő/km² |
Földrajzi adatok | |
Tszf. magasság | 82-154 m m |
Terület | 6,79 km2 km² |
Időzóna | CET, UTC+1 |
Elhelyezkedése | |
![]() | |
![]() | |
Saint-Hilarie (Essonne) weboldala | |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Saint-Hilarie (Essonne) témájú médiaállományokat. | |
Sablon • Wikidata • Segítség |
Saint-Hilaire település Észak-Franciaországban, Île-de-France régióban, Essonne megyében.
Története
[szerkesztés]Saint-Hilaire és környéke ősidők óta lakott hely. Területén menhíreket, és ember által lakott barlangokat fedeztek fel, ahonnan számos eszköz, fegyver került felszínre. A gall-római időszaknak is maradtak nyomai. A neve Obterre (Albaterra) Kopasz Károly cselekményeit idézik. Mai Saint-Hilaire (Sancti hilarii) nevén 1164-ben említették először, valószínűleg a tizenkettedik század kezdete körül, egy itteni bencés apátság zárdájával kapcsolatban. Abban az időben, a fennsík gazdaságai Ardenne uralmától függtek.
A tizenötödik század második felében Etampes területét háború sújtotta, szinte elnéptelenedett, a környék szőlőültetvényei parlagon hevertek, a terület gyakran cserélt gazdát.
1911-től 1953-ig vára a Houdaille család birtokai közé tartozott. 1953-ban, az író és az etnológus Michel Leiris és Daniel-Henry Kahnweiler műkereskedő, barátja volt Picasso, aki megvette a kastélyt ,1990-ben Michel Leiris halála után, egy igazi művészeti galéria és center intenzív szellemi és művészeti élet alakult ki itt.
Források
[szerkesztés]- ↑ Populations légales 2021