Szlovák konyhaművészet – Wikipédia
A szlovák konyhaművészet alapelemei a tej, a burgonya és a káposzta, melyek kombinációiból olyan jellegzetes ételek születnek, mint a szlovákok nemzeti étele, a (magyarul sztrapacska néven is ismert) juhtúrós galuska vagy a káposztás sztrapacska . A regionális ételek változatosak: a hegyi régiók konyhája inkább a sajtokra, tejtermékekre épít, míg az alacsonyabban fekvő területeken a pikánsabb ételek – pl. káposztaspecialitások, libasült, krumplilepények, tészták – jellemzőek.[1]
Történelem
[szerkesztés]A mai Szlovákia területe évszázadokon keresztül a Magyar Királyság, majd Csehszlovákia része volt. Ebben az időszakban a városokban a magyar, francia, osztrák , erdélyi és cseh konyha volt jellemző, a szlovák konyha jellegzetes ételei ezért az elmaradottabb, szegényebb vidékeken alakultak ki.
A régió többi országához hasonlóan a szocializmus időszakát megsínylette a szlovák gasztronómia. Ebben az időszakban a nemzeti jelképként bemutatott ételek is elsősorban a monarchia hatását hordozó cseh konyhából kerültek ki, a (magyarul sztrapacska néven is ismert) juhtúrós galuskát leszámítva.[2]
Étkezési szokások
[szerkesztés]A szlovák főétkezés – a magyarhoz hasonlóan – szinte elképzelhetetlen leves nélkül.[2][1]
Ételek
[szerkesztés]Levesek
[szerkesztés]A hagyományos szlovák levesek jellemző alapanyagai a káposzta, hüvelyesek, gomba vagy burgonya. Mivel főként szegények készítették, a jó minőségű hús használata ritka volt, és a sűrítéshez a drágának számító fehér lisztes rántás helyett pépesített zöldségeket használtak.[2] Jellegzetes a köménymagos savanyú káposztaleves (kapustnica )[2][3] vagy krumplileves (kulas), illetve a demikát (juhtúrós leves).[2]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/12/Harusky.jpg/300px-Harusky.jpg)
Főételek
[szerkesztés]A búzánál kedvezőtlenebb körülmények között is megtermő, kevesebb törődést igénylő burgonya meghatározó a szlovák konyhában; olyan, hagyományosan lisztes ételek, mint a galuska is az olcsóbb és laktatóbb reszelt vagy főtt krumplival készülnek. A (magyarul sztrapacska néven is ismert) juhtúrós vagy brindzás galuskát (bryndzové halušky) juhtúró és szalonna ízesíti; az elkészítéshez használt zsiradék fajtája, vagy a hagyma felhasználása már helyenként változik. A sztrapacska (strapacky) ezzel szemben dinsztelt káposztával és esetenként szalonnával készül.[2] Alapvető étel a főételként és köretként is fogyasztott tócsni (zemiakové placky).[3] A magyar eredetű gulyást (guláš) is gyakran fogyasztják; helyi változata kiadós húspörkölt, sötétvörös mártással, erősen paprikás szósszal.[3]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/dc/Skalicky_trdelnik.jpg/300px-Skalicky_trdelnik.jpg)
Kelt tészták, kalácsok
[szerkesztés]Bár a lapos lepénykenyér mindenhol elterjedt, ezen a területen sokáig a mindennapi étkezés része volt. Jellegzetes feltétei a juhtúró, kapor, illetve a házi füstölésű felvágottak. Jellemzőek az édes és a sós kalácsok, például a tipikusan karácsonykor sütött potica is.[2] A szakolcai kürtőskalács (skalický trdelník) 2007 óta, a magasmajtényi lepény (hrušovský lepník) 2018 óta oltalom alatt álló földrajzi jelzés ,[4][5] de a mákos vagy diós töltelékkel készülő pozsonyi kiflivel (bratislavský rožok, pressburger Kipfel) is megpályázták ezt a kategóriát.[6][3] Lengyel eredetű, de Szlovákiában is elterjedt a bejgli (makowiec).[3]
Tejtermékek
[szerkesztés]Szlovákiában a hegyek és az állattartás elterjedtsége miatt elterjedtek a tejtermékek, mint az író, a túró vagy a tejföl. Jellegzetes például a brindza vagy liptói túró (bryndza: lágy, sós juhtúró) és annak autentikus, kemény változata, vagy a juhkefir.[2][1] Őrölt paprikával és fűszerekkel készül a liptói körözött.[3]
Elterjedt sajtfélék a juhsajtok, mint a füstölt ostyepka (oštiepok); a sajtszalagból S alakú tekercsbe göngyölt hőkezelt, enyhén füstölt parenyica (parenica); a sajtkorbács (korbáčik); valamint a cseh eredetű hermelín.[2][1] Oltalom alatt álló földrajzi jelzés a szlovák ostyepka (slovenský oštiepok), a szlovák brindza (slovenská bryndza), a szlovák parenyica (slovenská parenica), a zázrivai sajtkorbács (zázrivský korbáčik), a barsi szalámisajt (tekovský salámový syr), az árvai sajtkorbács (oravský korbáčik), a klenóci sajt (klenovecký syrec) és a zázrivai sajtszálak (zázrivské vojky).[4][5][7][6][8]
- brindza (bryndza)
- ostyepka (oštiepok)
- parenyica (parenica)
- sajtkorbács (korbáčik)
Egyéb ételek
[szerkesztés]Oltalom alatt álló eredetmegjelölést kapott a zsitvai paprika (paprika Žitava / Žitavská paprika) és a stomfai töltött káposzta (stupavské zelé), míg oltalom alatt álló földrajzi jelzés a liptói kolbász (liptovské droby).[4]
Italok
[szerkesztés]Italok terén széles körben elterjedt a sör (pl. Šariš, Zlatý Bažant).[1] A lévai maláta oltalom alatt álló földrajzi jelzés , míg a nagyszombati maláta kérelmét 2021-ben nyújtották be.[4]
Jellegzetes röviditalok a borókabogyóból készülő borovicska (borovička), valamint a pörkölt szalonnából, mézből és pálinkából kevert hagyományos rövidital, a hriatô.[2] A szepesi borovicska (spišská borovička) oltalom alatt álló földrajzi jelzés.[4] Ugyanakkor bort is termelnek a Kisalföldön, a Kárpátok déli lankáin és Tokaj környékén.[1]
A világmárkákkal is felveszik népszerűségben a versenyt a hazai alkoholmentes italok, mint a Vinea vagy a Kofola, illetve a helyi ásványvizek.[1]
- Slivovica és borovicska (borovička)
- Demänovka
- Zlatý Bažant sör
- szlovákiai tokaji bor
- Budiš ásványvíz
Jegyzetek
[szerkesztés]- ↑ a b c d e f g Szlovák konyhaművészet (magyar nyelven). Travel to Slovakia. (Hozzáférés: 2022. április 26.)
- ↑ a b c d e f g h i j Dacota: Varázslatos szlovák konyha (magyar nyelven). nosalty.hu, 2020. november 30. (Hozzáférés: 2022. április 25.)
- ↑ a b c d e f Szlovák csemegék (magyar nyelven). OTP Travel. (Hozzáférés: 2022. április 28.)
- ↑ a b c d e GIview (magyar nyelven). Az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO). (Hozzáférés: 2022. április 27.)
- ↑ a b A szlovák parenica és a juhtúró is védett lett (magyar nyelven). bumm.sk, 2008. július 17. (Hozzáférés: 2022. április 27.)
- ↑ a b Protected traditional Slovak food products (angol nyelven). The Slovak Spectator, 2011. január 17. (Hozzáférés: 2022. április 27.)
- ↑ Szlovák sajtok nyomában (magyar nyelven). OTP Travel. (Hozzáférés: 2022. április 27.)
- ↑ A legfinomabb korbácsok – árvai sajtkülönlegességek (magyar nyelven). Drive Magazine, 2020. december 18. (Hozzáférés: 2022. április 28.)
További információk
[szerkesztés]- Bárkányi Zoltán. Szlovák konyha (pdf) (magyar nyelven), Budapest: Etnikum Kiadó (1997). Hozzáférés ideje: 2022. április 26.