Wanda Landowska – Wikipédia
Wanda Landowska | |
![]() | |
Életrajzi adatok | |
Születési név | Wanda Alexandra Landowska |
Született | 1879. július 5. Varsó, Lengyelország |
Származás | lengyel |
Állampolgársága | |
Elhunyt | 1959. augusztus 16. (80 évesen) Lakeville, Connecticut, USA |
Sírhely | Taverny cemetery |
Családja | |
Házastárs | Henry Lew |
Pályafutás | |
Tevékenység | csembaló- és zongoraművész zenepedagógus |
Műfajok | komolyzene |
Hangszer | csembaló, zongora |
Díjak | Lengyelország Újjászületése érdemrend tisztje |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Wanda Landowska témájú médiaállományokat. |
Wanda Alexandra Landowska (Varsó, 1879. július 5.[1] – Lakeville (Connecticut), 1959. augusztus 16.) lengyel csembaló- és zongoraművész, zenepedagógus. Hangversenyei, felvételei, pedagógusi tevékenysége és írásai nagy szerepet játszottak abban, hogy a csembaló újra népszerűvé vált a 20. század első évtizedeiben. Ő volt az első, aki lemezre vette Johann Sebastian Bach Goldberg-variációit, 1931-ben.
Élete
[szerkesztés]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/65/Landowska_1907.jpg/265px-Landowska_1907.jpg)
Landowska Varsóban született, ahol édesapja ügyvéd volt, édesanyja pedig nyelvész, aki Mark Twain műveit fordította lengyelre. Négyéves korában kezdett zongorát tanulni, majd a Varsói Konzervatóriumban (ma: Fryderyk Chopin Zeneakadémia) folytatott tanulmányokat az idősebb Jan Kleczyńskinél és Aleksander Michałowskinál. Később, Berlinben zeneszerzést is tanult Heinrich Urbannál és leckéket vett Párizsban Moritz Moszkowskitól. 1900-ban, Párizsban feleségül ment a lengyel néprajztudóshoz, Henry Lew-hoz és zongorát tanított a Scola Cantorumban 1900-tól 1912-ig.
Később csembalót tanított a Berlini Zeneművészeti Főiskolán (ma: Universität der Künste Berlin), 1912 és 1919 között. Erősen érdekelte a zenetudomány, különösen Bach, Couperin és Rameau művészete. Eredeti billentyűs hangszerek után kutatott Európa múzeumaiban; régi hangszereket szerzett és újakat is készíttetett, a saját kívánalmainak megfelelően, a Pleyel et Cie cégnél. Ezek nagyméretű, nehéz építésű csembalók voltak, amelyek 16 lábas regisztert (az alaphúrokhoz képest egy oktávval mélyebb húrkészletet) is tartalmaztak, és erősen emlékeztettek a zongora konstrukciójára. A másik nagy Bach-specialista, Pablo Casals kritikájára válaszolva egyszer ezt mondta: Ön Bachot az Ön módján játssza, én pedig az „Ő” módján.[2]
Számos új művet írtak a számára: Manuel de Falla Pedro mester bábszínháza (El retablo de maese Pedro) című műve jelezte, hogy a csembaló visszatért a modern zenekarba. De Falla később egy csembalóversenyt is írt neki, Francis Poulenc pedig a Falusi concertóját (Concert champêtre) komponálta Landowska számára.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/d0/Landowska_concert.jpg/300px-Landowska_concert.jpg)
Ő alapította az École de Musique Ancienne-t (Régi Zene Iskola), 1925-ben, Párizsban, otthona pedig Saint-Leu-la-Forêt-ben a régi zene előadásának és tanulmányozásának központja lett, 1927-től.[3]
Amikor a német hadsereg a II. második világháborúban megszállta Franciaországot, a zsidó származású Landowska – asszisztense és egyben élettársa, en:Denise Restout[4] társaságában – 1940-ben elmenekült Saint-Leu-ből. Egy ideig Dél-Franciaországban tartózkodtak, majd Lisszabonban hajóra szálltak és az Egyesült Államokba utaztak. 1941. december 7-én érkeztek New Yorkba, éppen a Pearl Harbor elleni japán támadás napján. Közben saint-leu-i házát kifosztották, hangszereit és kéziratait ellopták, így lényegében vagyontalanul érkezett meg az Államokba.[4]
Lakeville-ben (Connecticut, USA) telepedett le 1949-ben, újra felépítette magát, mint előadóművész és tanár, intenzíven turnézva az Egyesült Államokban. Társa, Denise Restout volt zenei tárgyú írásainak fordítója és kiadója, köztük a Musique ancienne (Régi zene) és a Landowska on Music (Landowska a zenéről) című könyveké is.
Tanítványai közé tartozott egyebek közt: Ruggero Gerlin, Ralph Kirkpatrick, Rafael Puyana, Clifford Curzon, Aimée Van de Wiele, Isabelle Nef, Max Drischner és Erwin Jacobi.[5]
Wanda Landowska 1959. augusztus 16-án hunyt el Lakeville-ben.[6] A Nemzetközi Csillagászati Unió a tiszteletére egy krátert nevezett el róla a Vénuszon.[7]
A Camera Three program
[szerkesztés]A Camera Three sorozat keretében, 1963. március 17-én a CBS műsort sugárzott az emlékére, Reminiscences of Wanda Landowska (Visszaemlékezések Wanda Landowskára) címmel,[8] amely Landowska írásainak dramatizált változata volt, a neves színésznő, Agnes Moorehead előadásában.
Kritikák, vélemények
[szerkesztés]- „Mondanom sem kell, hogy játékát az erőteljes gesztusok és az egyéni ötletek jellemezték. Nem tisztelte a leírt anyagot, és alig fedezhettünk fel itt-ott olyan ismétlést, amely a szükségesnél kevésbé lett volna kívánatos. Mégis, ezek a dolgok lényegtelenek, mivel csupán azt a felfogást tükrözik, amelyet a csembaló 20. századi újjászületésében úttörő szerepet játszó ünnepelt művész képvisel. Ami engem elbűvöl Landowska játékában, az az ő megindító költői beleérzése Scarlatti muzsikájába; ő nem csupán újra felfedezi a zeneszerző és a hangszer kapcsolatát: ő hisz benne és mélyen át is érzi azt.”[9][10]
- „Ő mindig úgy játszotta a darabokat, »ahogy le van írva«, aminek az lett a következménye, hogy a gyors futamok nem úgy szólaltak meg, mint a »hangok kötegei«, hanem mint a varrógép. Erőteljes befolyásának köszönhetően, ez a métely napjainkig felfedezhető a tanítványainak játékában is.”[11]
Kapcsolódó szócikkek
[szerkesztés]Jegyzetek
[szerkesztés]- ↑ Wanda Landowska életrajza a encyclopedia.com
- ↑ GG and Landowska's famous misquoted remark.
- ↑ Vintage Wanda Landowska Harpsichord Home Movie 1927. YouTube
- ↑ a b Smith, Patricia Juliana: Landowska, Wanda (1879-1959). GLBTQ Encyclopedia. [2012. szeptember 16-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2012. augusztus 9.)
- ↑ Forrás: Vie et œuvre de Wanda Landowska
- ↑ Salter, Lionel: Landowska, Wanda. Grove Music Online. Oxford Music Online. (Hozzáférés: 2012. augusztus 25.) (előfizetéses oldal)
- ↑ Forrás: Venus Craters Named After Famous Women in Music Archiválva 2014. április 29-i dátummal a Wayback Machine-ben
- ↑ Wanda Landowska az Internet Movie Database oldalon (angolul)
- ↑ Gramophone[halott link] August 1994; p. 112
- ↑ Wanda Landowska Plays Scarlatti Sonatas K 380 K 397. YouTube
- ↑ The Landowska approach by Sol Babitz; March 11, 1965
Fordítás
[szerkesztés]- Ez a szócikk részben vagy egészben a Wanda Landowska című angol Wikipédia-szócikk ezen változatának fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként.
További információk
[szerkesztés]- "Landowska, Wanda" Archiválva 2012. szeptember 16-i dátummal a Wayback Machine-ben (GLBTQ.com) by Smith, Patricia Juliana (2002)
- "Wanda Landowska Biography" Archiválva 2009. szeptember 12-i dátummal a Wayback Machine-ben, Naxos.com
- The Interpretation of Bach's Works Archiválva 2016. május 26-i dátummal a Wayback Machine-ben by Wanda Landowska (translated by Edward Burlingame Hill)
- Wanda Landowska's commentaries to Bach's The Well Tempered Clavier[halott link]
- Wanda Landowska and others speak about her work. YouTube
- Camera Three: Reminiscences of Wanda Landowska (1963) on YouTube
- J.S.Bach: Goldberg-variációk a YouTube-on, Wanda Landowska előadásában.
- Jean-Marc Warszawski: Wanda Landowska a musicologie.org-on
- Jewish Virtual Library - Wanda Landowska