René-Xavier Prinet
René-Xavier Prinet | |
![]() | |
Date personale | |
---|---|
Nume la naștere | René François Xavier Prinet ![]() |
Născut | [1][2][3][4][5] ![]() Vitry-le-François, Champagne-Ardenne, Franța ![]() |
Decedat | (84 de ani)[6][5] ![]() Bourbonne-les-Bains, Champagne-Ardenne, Franța[7] ![]() |
Cetățenie | ![]() ![]() |
Ocupație | pictor ilustrator[*] ![]() |
Limbi vorbite | limba franceză[9] ![]() |
Activitate | |
Studii | Academia Julian, Școala Națională Superioară de Arte Frumoase de la Paris ![]() |
Opere importante | Femme au bain[*] , Q17491685[*] , Q17491799[*] ![]() |
Premii | Legiunea de Onoare în grad de Ofițer[*] ![]() |
Modifică date / text ![]() |
René François Xavier Prinet (n. , Vitry-le-François, Champagne-Ardenne, Franța – d. , Bourbonne-les-Bains, Champagne-Ardenne, Franța) a fost un pictor și ilustrator francez care și-a atras subiectele din societatea de mijloc.
Biografie
[modificare | modificare sursă]A fost fiul lui Henri Prinet, un procuror imperial la Vitry-le-François. O promovare a făcut ca el să fie mutat la Paris, unde locuiau într-o casă nu departe de École Nationale Supérieure des Beaux-Arts. Tatăl său a pictat ca hobby și i-a susținut dorința de a studia arta, punându-l să ceară sfatul lui Louis Charles Timbal, cunoscut pictor de biserici și prieten de familie.
În jurul anului 1880, și-a început studiile mai serios, în studiourile lui Jean-Léon Gérôme, rămânând cu el până în 1885. În acel an, pictura sa „Pruncul Isus” a fost acceptată pentru a fi expusă la Salon(d). Apoi a urmat studii la Académie Julian. În acest moment, el s-a asociat și cu un grup de tineri artiști cunoscut sub numele de Bande Noire, care îi includea pe Lucien Simon, André Dauchez(d), Émile-René Ménard și Charles Cottet. Mai târziu, a fost numit profesor la École Nationale, unde a creat și a condus primul lor atelier pentru artiste femei.[10]
În 1891, a primit o comandă de la guvern pentru a crea decorații în Palais de la Légion d'Honneur(d) și a prezentat un proiect pentru „Cele patru anotimpuri”, care a fost aprobat. În același an, a început să expună la galeria Durand-Ruel(d). Una dintre cele mai cunoscute lucrări ale sale, „Sonata Kreutzer” (inspirată din povestea lui Tolstoi), a fost prezentată la Stuttgart și a fost cumpărată de Luitpold, prințul regent al Bavariei. A fost numit Cavaler în Legiunea de Onoare în 1900.
Primele sale ilustrații le-a realizat în 1909, pentru La Jeune Fille bien élevée (Tânără bine crescută) de René Boylesve. De-a lungul carierei, a ilustrat lucrări de Balzac, Pierre Loti, Anatole France și Henri Bataille printre multe altele.[11]
În 1913, a fost numit secretar pentru Société Nationale des Beaux-Arts și a călătorit în Statele Unite, făcând parte din juriul unei expoziții la Universitatea Carnegie Mellon, unde a prezentat și mai multe lucrări. A expus acolo din nou în 1920. Șase ani mai târziu, „Société Belfortaine des Beaux-Arts” a fost înființat și a devenit unul dintre locurile sale de expoziție preferate.[12] Opera sa a făcut, de asemenea, parte din evenimentul de pictură din competiția de artă de la Jocurile Olimpice de vară din 1932.[13]
În 1943, a fost ales la Académie des Beaux-Arts(d) pentru a ocupa scaunul rămas vacant după moartea lui Jules-Alexis Muenier(d) în 1942. Pe lângă pictură, a scris două texte, Initiation à la peinture, în 1935,[14] și Initiation au dessin.
Picturi (selecție)
[modificare | modificare sursă]- Sonata Kreutzer
- Balconul
- Femeie în baie
- Buchetul
Referințe
[modificare | modificare sursă]- ^ a b René François Xavier Prinet (în engleză), RKDartists
- ^ a b René François-Xavier PRINET, Le Delarge
- ^ a b Autoritatea BnF, accesat în
- ^ a b René Prinet, Allgemeines Künstlerlexikon Online
- ^ a b c d René-Xavier Prinet, Roglo
- ^ a b René Prinet, Autoritatea BnF
- ^ Commons Creator page[*] Verificați valoarea
|titlelink=
(ajutor); - ^ RKDartists, accesat în
- ^ Autoritatea BnF, accesat în
- ^ René Édouard-Joseph, Dictionnaire biographique des artistes contemporains, Vol.1, A-E, Art & Édition, 1930 pg.399
- ^ Edouard-Joseph, Dictionnaire biographique des artistes contemporains, 1910-1930, Paris, Librairie Grund, 1934.
- ^ Archives départementales du territoire de Belfort, Sous-série 4T, 4 t 36, p.5
- ^ „René Xavier Prinet”. Olympedia. Accesat în .
- ^ René-Xavier Prinet, Initiation à la peinture, Paris, Librairie E. Flammarion, 1935.
Lecturi suplimentare
[modificare | modificare sursă]- RX Prinet : Belfort, Musée d'art et d'histoire, 3 iulie-14 septembrie 1986, Vesoul, Musée Georges Garret, 26 septembrie-date-23 noiembrie 1986, Paris, Musée Bourdelle, 10 decembrie 1986-1 februarie 1987, Belfort : Musée d'art et d'histoire, 1986.
- Catherine Gendre, Prinet, Peintre du temps retrouvé, Somogy éditions, 2018ISBN: 978-2-7572-1339-1
Legături externe
[modificare | modificare sursă]- Mai multe lucrări de Prinet @ ArtNet