Turul Italiei 2014
Turul Italiei 2014 a fost a 97- a ediție a cursei. A început în Belfast pe 9 mai 2014 și a trecut prin întreaga Irlanda de Nord (o țară membră a Regatului Unit) și Republica Irlanda.[1][2] În mod neobișnuit au fost trei zile de odihnă în loc de două, iar cursa a început într-o vineri.[3] Un total de 198 de piloți din 22 de echipe au intrat în cursa de 21 etape, care a fost câștigată de către columbianul Nairo Quintana de la echipa Movistar Team. Locul doi a fost obținut de columbianul Rigoberto Urán, iar locul trei de italianul Fabio Aru.
Echipe și cicliști
[modificare | modificare sursă]Toate cele optsprezece ProTeams UCI au fost invitate în mod automat și au fost obligate să participe la cursă. Deoarece au câștigat Cupa Italiei 2013 pentru echipele italiene, Androni Giocattoli-Venezuela au fost invitați să participe la cursă în octombrie 2013.[4] În ianuarie 2014, cele trei locuri wild card rămase au fost decise printr-un vot pe rețelele sociale printr-o selecție de opt echipe UCI Professional Continental.[5] Locurile au fost ulterior acordat echipelor Bardiani-CSF, Colombia și Neri Sottoli.[6]
Cele 22 de echipe care au luat parte la Turul Italiei 2014 sunt:
*:Echipă UCI Professional Continental, care a primit wild card pentru a participa la acest eveniment.
Etape
[modificare | modificare sursă]Turul are etapele categorisite în cinci categorii diferite denumite de la A la E. Categoria unei etape determină numărul de puncte primite pentru clasament și timpul maxim primit de cicliști pentru a termina o etapă. Categoria A este pentru etapa de câmpie, iar categoria D pentru etapa montană. Categoria E este pentru etapa contracronometru.
Etapă | Data | Traseu | Distanța[7] | Tip | Câștigător | |
---|---|---|---|---|---|---|
1 | 9 mai | Belfast – Belfast | 21.7 km | ![]() | E (Contracronometru) | Orica-GreenEDGE |
2 | 10 mai | Belfast – Belfast | 219 km | ![]() | A (Etapă câmpie) | ![]() |
3 | 11 mai | Armagh – Dublin | 187 km | ![]() | A (Etapă câmpie) | ![]() |
12 mai | Zi de repaus | |||||
4 | 13 mai | Giovinazzo – Bari | 112 km | ![]() | A (Etapă câmpie) | ![]() |
5 | 14 mai | Taranto – Viggiano | 203 km | ![]() | C (Etapă intermediară) | ![]() |
6 | 15 mai | Sassano – Montecassino | 257 km | ![]() | C (Etapă intermediară) | ![]() |
7 | 16 mai | Frosinone – Foligno | 211 km | ![]() | B (Etapă câmpie) | ![]() |
8 | 17 mai | Foligno – Montecopiolo | 179 km | ![]() | D (Etapă montană) | ![]() |
9 | 18 mai | Lugo – Sestola | 172 km | ![]() | C (Etapă intermediară) | ![]() |
19 mai | Zi de repaus | |||||
10 | 20 mai | Modena – Salsomaggiore Terme | 173 km | ![]() | A (Etapă câmpie) | ![]() |
11 | 21 mai | Collecchio – Savona | 249 km | ![]() | C (Etapă intermediară) | ![]() |
12 | 22 mai | Barbaresco – Barolo | 41.9 km | ![]() | E (Contracronometru individual) | ![]() |
13 | 23 mai | Fossano – Rivarolo Canavese | 157 km | ![]() | A (Etapă câmpie) | ![]() |
14 | 24 mai | Agliè – Oropa | 164 km | ![]() | D (Etapă montană) | ![]() |
15 | 25 mai | Valdengo – Montecampione | 225 km | ![]() | D (Etapă montană) | ![]() |
26 mai | Zi de repaus | |||||
16 | 27 mai | Ponte di Legno – Val Martello (Martelltal) | 139 km | ![]() | D (Etapă montană) | ![]() |
17 | 28 mai | Sarnonico – Vittorio Veneto | 208 km | ![]() | B (Etapă câmpie) | ![]() |
18 | 29 mai | Belluno – Rifugio Panarotta (Valsugana) | 171 km | ![]() | D (Etapă montană) | ![]() |
19 | 30 mai | Bassano del Grappa – Cima Grappa (Crespano del Grappa) | 26.8 km | ![]() | E (Contracronometru individual) | ![]() |
20 | 31 mai | Maniago – Monte Zoncolan | 167 km | ![]() | D (Etapă montană) | ![]() |
21 | 1 iunie | Gemona del Friuli – Trieste | 172 km | ![]() | A (Etapă câmpie) | ![]() |
Clasamentul liderilor
[modificare | modificare sursă]- Note
- În etapele 3-5, Luke Durbridge, care a fost al doilea în clasamentul cicliștilor tineri, a purtat tricoul alb, deoarece Michael Matthews (primul loc) a purtat tricul roz pentru că a fost liderul clasamentului la general în cadrul acelor etape.
- În etapa 4, nici un ciclist nu a purtat tricoul roșu după ce Marcel Kittel, care a fost primul în clasamentul pe puncte s-a retras din cursă.
- În etapele 6-8, Rafał Majka, care a fost al doilea în clasamentul tinerilor cicliști, a purtat tricoul alb, pentru că Michael Matthews (primul loc), a purtat tricoul roz pentru că era lider al clasamentului general în această etapă.
- În etapele 7 și 8, Maarten Tjallingii, care a fost al doilea în clasamentul cățărătorilor, a purtat tricoul albastru, pentru că Michael Matthews (primul loc), a purtat tricoul roz de lider al clasamentului general în această etapă.
- În etapele 17 și 18, Rafał Majka, care a fost al doilea în clasamentul tinerilor cicliști, a purtat tricoul alb, pentru că Nairo Quintana (primul loc), a purtat tricoul roz de lider al clasamentului general în aceaste etape.
- În etapele 19 și 21, Fabio Aru, care a fost al doilea în clasamentul tinerilor cicliști, a purtat tricoul alb, pentru că Nairo Quintana (primul loc), a purtat tricoul roz de lider al clasamentului general în aceaste etape.
Referințe
[modificare | modificare sursă]- ^ Lennon, Nyle. „More from the Giro d'Italia in Dublin”. Today.ie. Arhivat din original la . Accesat în .
- ^ „Giro d'Italia 2014: Belfast start confirmed”. Cycling Weekly. . Accesat în .
- ^ „UCI's Professional Cycling Council Proposes Reforms”. Cyclingnews.com. Accesat în .
- ^ Farrand, Stephen (). „Androni Giocattoli secures 2014 Giro d'Italia wild card”. Cyclingnews.com. Future plc. Accesat în .
- ^ Brown, Gregor (). „Giro d'Italia asks fans to vote for wildcard teams”. Cycling Weekly. IPC Media. Arhivat din original la . Accesat în .
- ^ Ryan, Barry (). „Bardiani-CSF, Colombia and YellowFluo handed Giro d'Italia wildcard invitations”. Cyclingnews.com. Future plc. Accesat în .
- ^ „Giro d'Italia – Fight for Pink: Il Garibaldi” (PDF). Giro d'Italia. RCS MediaGroup. p. 17. Arhivat din original (PDF) la . Accesat în .