Axel Ribbing – Wikipedia
Bengt Axel Eugen Ribbing, född den 28 augusti 1859 i Stockholm, död där den 4 augusti 1935, var en svensk militär.
Axel Ribbing var son till kabinettskammarherren Erling Ribbing. Han blev 1878 underlöjtnant vid Livgardet till häst och var från 1884 tjänstgörande hos arvfurstarna. Ribbing följde prins Carl under hans resa i Indien, Egypten, Palestina och Syrien 1884–1885. Från denna tid tjänstgjorde han hos prins Carl, från 1889 som ordonnansofficer, och från 1897 som adjutant. Genom sin nära relation till prinsen kom han att få stor betydelse för nydaningsarbetet inom kavalleriet. Ribbing befordrades 1902 till major i armén och var ridskolan på Strömsholm 1903–1906. Ribbing var den förste självständige chefen för ridskolan och förändrade utbildningen för att inrikta den mot militära syften. Han invaldes 1904 i Krigsvetenskapsakademien. Ribbing var överste och chef för Skånska husarregementet 1907–1912. Han vilar på Solna kyrkogård.
Källor
[redigera | redigera wikitext]- Ribbing, Bengt Axel Eugen i Vem var det? (1944)
- Ribbing, 16. Bengt Axel Eugen i Svenska män och kvinnor (1949)
- överste Eugen Bengt Axel Ribbing på Gravar.se