Bergkristall – Wikipedia
Bergkristall | |
---|---|
![]() | |
Kategori | Mineral |
Grupp | Kvarts |
Kemi | Kiseldioxid SiO2 |
Färg | Färglös |
Streckfärg | Vit |
Kristallsystem | Trigonala |
Brott | mussligt, mycket sprött |
Mohs | 7 |
Ljusbrytning | 1,544 – 1,553 |
Dubbelbrytning | +0,009 |
Spaltning | ingen |
Densitet | 2,65 |
Dispersion | 0,013 |
Bergkristall är en färglös, helt genomskinlig och klar variant av mineralet kvarts.
Etymologi
[redigera | redigera wikitext]Namnet kommer från grekiskans krystallos som betyder is. Detta för att man trodde att bergkristall var is då man fann dem i Alperna på hög höjd.[källa behövs]
Redan på 1400-talet började lokalbefolkningen i Schweiz organisera sig som professionella kristall-letare, så kallade "strahlers", efter "strahlen", dvs. stråla, då kristallerna de samlade in ur sprickor och klyftor reflekterade ljuset vackert.[källa behövs]
Användning
[redigera | redigera wikitext]Bergkristall används i billigare smycken, då det liknar diamant och har tidigare även använts i ljuskronor men har det senaste seklet där istället ersatts av slipade glasbitar alternativt plastbitar.[källa behövs]
Förekomst
[redigera | redigera wikitext]Mineralet återfinns i hela jorden och är ett av jordens vanligast förekommande mineraler.
Alperna var fram till 1800-talet den främsta fyndområdet för bergkristall. Senare hämtades bergkristall främst från Madagaskar, under 1900-talet blev det Brasilien,[1] där de vackraste kristallerna förekommer[2] den främsta leverantören.[förtydliga][1] Bergkristall bryts i många gruvor i Arkansas i USA. Flera av dessa tillåter samlare att besöka gruvan och för en mindre summa plocka kristaller eller betala per kilo material man tar med.
I Sverige
[redigera | redigera wikitext]Bergkristall fyller sprickor i berggrunden på många platser i Sverige och kläder väggarna i hålrum i kvartsit, i pegmatiter, i järnmalmsförekomster m.m.
I Sverige finns bergkristall främst i de norra delarna av landet, men inga fyndigheter av betydelse.[2] En av de gamla klassiska svenska fyndplatserna var i Oldenfjällen i Offerdal i Jämtland.[1]. En annan klassisk fyndighet är vid Rutströmsselet norr om Vassijaure, nära Riksgränsen i nordvästligaste Lappland. Nära norska gränsen har norska samlare grävt ur upp till 14 meter långa hålrum med kristaller på upp till en halvmeter.[förtydliga]
Den största bergkristallen som hittats och tagits till vara i Sverige var ur en alpin klyfta fylld med klorit vid motorvägsbygget av E6 strax öster om Stenungsund. Här i den största vägskärningen vid Norum kyrka togs en 65 cm lång och 53 kg tung kristall tillvara innan den sprängdes sönder av mineralsamlare från Göteborg.[källa behövs]
Det finns hundratals fyndplatser för bergkristall i Sverige. Om man tittar på en karta och studerar någon av Sveriges 100 000 sjöar ser man att de ofta är långsträckta, dvs. fyller en större sprickzon i berggrunden. Chansen är stor att sprickan under sjön (och andra runt omkring) är fyllda med bergkristaller och ofta kan man hitta dem i lösblock eller titta på dem där de sitter inne i sprickor eller i sprickor/hålrum i vita kvartsådror i berget.[källa behövs]
Form
[redigera | redigera wikitext]Ibland har bergkristallen inneslutningar av olika slag. Fantomkristall är när kristallen ser ut att ha en extra spets i spetsen. Rutilkvarts är en bergkristall med rutilinneslutningar. Man kan även finna turmalin innesluten i bergkristall, så kallad turmalinkvarts. När det är extra många sprickor i kristallen så kan den kallas för iskristall.
Bilder
[redigera | redigera wikitext]- Fingerring av bergkristall, 1800-tal.
- Bergkristall
- Skål av bergkristall.
Källor
[redigera | redigera wikitext]- ^ [a b c] ”svenskuppslagsbok.se”. Arkiverad från originalet den 5 november 2014. https://web.archive.org/web/20141105141203/http://svenskuppslagsbok.se/scans/band_03/0715_0716-0108.jpg. Läst 5 november 2014.
- ^ [a b] Nationalencyklopedin multimedia plus, 2000 (uppslagsord Bergkristall)
Wikimedia Commons har media som rör Bergkristall.