Gertie Lindgren – Wikipedia
Geye Gertrud (Gertie) Elisabet Lindgren,[1] född Johnson 7 november 1927 i Katarina församling, Stockholm, är en svensk kostymtecknare.
Lindgren har ansvarat för kostymerna i ett flertal filmer och teateruppsättningar. För skapandet av kostymerna till pjäsen Inte nu älskling tilldelades hon priset Guldmasken 1987.
Hon var från 1949 till 1985 gift med producenten och direktören för Sandrews Göran Lindgren.[2]
Filmografi
[redigera | redigera wikitext]Roller
[redigera | redigera wikitext]Kläder
[redigera | redigera wikitext]- 1965 – Calle P.
- 1965 – Festivitetssalongen
- 1968 – Svarta palmkronor
- 1977 – Bluff Stop
- 1979 - Charlotte Löwensköld
- 1984 – Åke och hans värld
- 1986 – Amorosa
- 1987 - Mälarpirater
Teater
[redigera | redigera wikitext]Kostym
[redigera | redigera wikitext]Referenser
[redigera | redigera wikitext]Noter
[redigera | redigera wikitext]- ^ https://www.ratsit.se/19271107-Geye_Gertrud_Elisabet_Lindgren_Stockholm/oeOFsBXMR4pztvxjEAOigE5eOUSRhbgDDVcaPaUTOzE
- ^ Dagens Nyheter 15 maj 1949 sid. 2
- ^ ”Teaterannons”. Dagens Nyheter: s. 46. 4 juni 1963. https://arkivet.dn.se/tidning/1963-06-04/149/46. Läst 18 juli 2018.
- ^ ”Amerikansk komedi på Scala”. Dagens Nyheter: s. 13. 17 september 1966. http://arkivet.dn.se/arkivet/tidning/1966-09-17/252/13. Läst 22 januari 2016.
- ^ Bengt Jahnsson (15 februari 1969). ”'Snark' på Maxim: Uttunnat clowneri”. Dagens Nyheter: s. 15. http://arkivet.dn.se/arkivet/tidning/1969-02-15/44/15. Läst 22 januari 2016.
- ^ Barbro Hähnel (13 september 1969). ”Variationsrik Kulle i 'Ungkarlslyan': Rush, fart och annorlunda musik”. Dagens Nyheter: s. 12. http://arkivet.dn.se/arkivet/tidning/1969-09-13/248/12. Läst 22 augusti 2015.
- ^ Barbro Hähnel (3 oktober 1970). ”Man måste vara barnslig när man går på Oscars”. Dagens Nyheter: s. 14. http://arkivet.dn.se/arkivet/tidning/1970-10-03/268/14. Läst 22 augusti 2015.
- ^ ”Tidningsannons”. Dagens Nyheter: s. 20. 7 mars 1971. http://arkivet.dn.se/arkivet/tidning/1971-03-07/64/20. Läst 22 januari 2016.
- ^ Leif Zern (4 september 1971). ”Carl Zetterströms revy: Befriande och löftesrikt”. Dagens Nyheter: s. 11. http://arkivet.dn.se/arkivet/tidning/1971-09-04/239/11. Läst 22 januari 2016.
- ^ Barbro Hähnel (11 september 1971). ”'Gröna hissen' inte rolig längre”. Dagens Nyheter: s. 12. http://arkivet.dn.se/tidning/1971-09-11/246/12. Läst 30 oktober 2016.
- ^ ”Den glada änkan”. Musikverket. http://calmview.musikverk.se/CalmView/Record.aspx?src=CalmView.Performance&id=PERF24803&pos=34. Läst 26 juni 2015.
- ^ Marcus Boldemann (2 januari 1976). ”Platt fall för Nanette”. Dagens Nyheter: s. 14. http://arkivet.dn.se/arkivet/tidning/1976-01-02/1/14. Läst 31 augusti 2015.
- ^ ”No No Nanette”. Musikverket. http://calmview.musikverk.se/CalmView/Record.aspx?src=CalmView.Performance&id=PERF24802&pos=109. Läst 15 juni 2015.
- ^ ”Vita hästen”. Musikverket. http://calmview.musikverk.se/CalmView/Record.aspx?src=CalmView.Performance&id=PERF24828&pos=166. Läst 12 juni 2015.
- ^ ”P. Svanslös”. Musikverket. http://calmview.musikverk.se/CalmView/Record.aspx?src=CalmView.Performance&id=PERF25051&pos=115. Läst 15 juni 2015.
- ^ Marcus Boldemann (19 januari 1991). ”Vanlig underklädserotik - men utan rätta stilen”. Dagens Nyheter. https://arkivet.dn.se/tidning/1991-01-19/18/20. Läst 7 december 2020.