Gunnar Gerring – Wikipedia
Gunnar Gerring, född 25 oktober 1916 i Stockholm, död 16 april 2009 i Nacka församling i Stockholms län[1], var en svensk jurist och diplomat.
Biografi
[redigera | redigera wikitext]Gerring var son till lektorn, fil. dr Hugo Gerring och Hillan Åström. Han tog studentexamen 1934, reservofficersexamen 1939, var löjtnant i kavalleriets reserv 1942-1953, tog juris kandidatexamen i Uppsala 1939, genomförde tingstjänstgöring i Stockholms rådhusrätt 1940-1942,[2] blev attaché vid Utrikesdepartementet (UD) 1942, tjänstgjorde i Hamburg 1942, Moskva 1943, Budapest 1946, andre sekreterare vid UD 1947, ambassadsekreterare i Washington 1949, Ankara 1951, förste sekreterare vid UD 1952, förste ambassadsekreterare i Bern 1957, förste sekreterare vid UD 1959, ambassadråd i Bonn 1962, ambassadör i Sofia 1964-1969, Bagdad och Kuwait 1969-1973, Försvarshögskolan 1974, chef för svenska delegationen vid övervakningskommissionen i Korea 1974-1975, UD 1975, ambassadör i Wellington (även Fiji, Tonga och Västra Samoa) 1979-1982.[3]
Gerring var även ledamot av svensk-ungerska regeringskommissionen 1948, ombud vid handelsförhandlingar med Bulgarien 1947 och 1949, Ungern 1947, Jugoslavien 1948 och 1949, sekreterare vid FN-delagationen i Paris 1948 och New York 1950. Han var biträdande lärare vid Försvarshögskolan 1961-1962.[2]
Han gifte sig 1951 med Ingrid Wikander (född 1919).[3] Barn: Erik Gunnar (född 1952) och Carl Gustaf (född 1954).[2]
Utmärkelser
[redigera | redigera wikitext]Kommendör av Nordstjärneorden, 5 juni 1971.[4]
- Riddare av Finlands Vita Ros’ orden (RFinlVRO)[2]
- Riddare av Tjeckoslovakiska Vita Lejonets orden (RTjslVLO)[2]
Referenser
[redigera | redigera wikitext]- ^ Sveriges dödbok 1901–2009 (DVD-rom) (Version 5.0). Solna: Sveriges släktforskarförbund. 2010. Libris 11931231. ISBN 978-91-87676-59-8
- ^ [a b c d e] Harnesk, Paul, red (1962). Vem är vem? 1, Stor-Stockholm (2. uppl.). Stockholm: Vem är vem. sid. 439. Libris 53509. https://runeberg.org/vemarvem/sthlm62/0463.html
- ^ [a b] Uddling, Hans; Paabo, Katrin, red (1992). Vem är det: svensk biografisk handbok. 1993. Stockholm: Norstedt. sid. 374-375. Libris 8261513. ISBN 91-1-914072-X. https://runeberg.org/vemardet/1993/0374.html
- ^ Kungl. Hovstaterna: Kungl. Maj:ts Ordens arkiv, Matriklar (D 1), vol. 14 (1970–1979), p. 223, digital avbildning.