Illativ – Wikipedia
Illativ är ett kasus som framför allt förekommer i de finskugriska språken finska, estniska, ungerska och samiska, men även i vissa litauiska dialekter. Det räknas som ett inre lokalkasus och har ofta den rumsliga funktionen "in i" eller "till".
Finska
[redigera | redigera wikitext]Illativändelser
[redigera | redigera wikitext]Finska: -Vn, -hVn, -seen, -siin ("V" = vokal, samma som närmast föregående)[1]
Användning
[redigera | redigera wikitext]Utöver "rörelse in i" kan kasus illativ i finska även användas i betydelsen till; en rörelses/förändrings slutpunkt; en sluttidpunkt.
Exempel:
- In i: Isä ajaa auton autotalliin — Pappa kör bilen in i garaget
- Till: Aamulla kaikki menevät työhön — Om morgonen går alla till arbetet
- Slutpunkt: Opettaja löi nyrkin pöytään — Läraren slog näven i bordet
- Sluttidpunkt: Aamusta iltaan — Från morgon till kväll
Källor
[redigera | redigera wikitext]- Källa: Karlsson, F., Finsk grammatik, Helsingin Liikekirjapaino Oy, 1979, ISBN 951-717-145-5)
Noter
[redigera | redigera wikitext]- ^ Collinder 1954, s. 24.
Källor
[redigera | redigera wikitext]- Collinder, Björn (1954). Kortfattad finsk lärobok. Svenska bokförlaget, Norstedts
|
|