Juno II – Wikipedia
Juno II | |
![]() | |
Fakta | |
---|---|
Tillverkare | Chrysler |
Land | USA ![]() |
Mått | |
Höjd | 24 m |
Diameter | 2,67 m |
Massa | 55 110 kg |
Antal steg | 3-4 st |
Kapacitet | |
Nyttolast till LEO | 41 kg[1] |
Historik | |
Status | Avvecklad |
Uppskjutningsplatser | Cape Canaveral Air Force Station |
Uppskjutningar | 10 st[1] |
Lyckade | 4 st |
Misslyckade | 5 st |
Delvis misslyckade | 1 st |
Jungfrufärd | 6 december 1958[1] |
Sista färd | 24 maj 1961[1] |
Första steget - | |
Motorer | 1x Rocketdyne S-3D |
Kraft | 667 kN |
Bränntid | 182 sek |
Bränsle | RP-1/Flytande syre |
Andra steget - | |
Motorer | 11 |
Kraft | 73 kN |
Bränntid | 6 sek |
Bränsle | Fast |
Tredje steget - | |
Motorer | 3 |
Kraft | 20 kN |
Bränntid | 6 sek |
Bränsle | Fast |
Fjärde steget - | |
Raketmotor | 1 |
Kraft | 7 kN |
Bränntid | 6 sek |
Bränsle | Fast |
Juno II var en amerikansk raket baserad på PGM-19 Jupiters första steg.
Raketen användes första gången den 6 december 1958. För att skjuta upp Pioneer 3. Raketen misslyckades med att uppnå flykthastighet.
Uppskjutningar
[redigera | redigera wikitext]Datum | Utförande | Nyttolast |
6 december 1958 | Delvis lyckad | Pioneer 3 |
3 mars 1959 | Lyckad | Pioneer 4 |
16 juli 1959 | Misslyckad | Explorer S-1 |
15 augusti 1959 | Misslyckad | Beacon 2 |
13 oktober 1959 | Lyckad | Explorer 7 |
23 mars 1960 | Misslyckad | Explorer S-46 |
3 november 1960 | Lyckad | Explorer 8 |
25 februari 1961 | Misslyckad | Explorer S-45 |
27 april 1961 | Lyckad | Explorer 11 |
25 maj 1961 | Misslyckad | Explorer S-45A |
Referenser
[redigera | redigera wikitext]Externa länkar
[redigera | redigera wikitext]Wikimedia Commons har media som rör Juno II.