Kalksandsten – Wikipedia
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/cd/Kalksandsten.jpg/250px-Kalksandsten.jpg)
Kalksandsten är en byggnadssten som är framställd av bränd kalk, sand och vatten. Råvarorna blandas och därefter formas stenarna i pressar under högt tryck för att därefter genomgå en härdningsprocess i en autoklav. Kalksandsten är således resultat av en kemisk process och en helt annan än den för lerteglet. Kalksandstenen ånghärdas istället för att brännas.
Benämning
[redigera | redigera wikitext]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/03/Villa_byggd_med_kalksandsten.jpg/250px-Villa_byggd_med_kalksandsten.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/3b/Slakthusplan_3%2C_2010a.jpg/250px-Slakthusplan_3%2C_2010a.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/0e/Lekomberg_Kraftcentral_2014a.jpg/250px-Lekomberg_Kraftcentral_2014a.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4e/Laggaruddens_pumpstation_2014a.jpg/250px-Laggaruddens_pumpstation_2014a.jpg)
Kalksandsten har haft många olika benämningar, bland annat kalkcementtegel, KS-sten, silikattegel och kalksandtegel. Även det så kallade Mexiteglet är en kalksandsten. MEXI är dock ett produktnamn på den kalksandsten som började tillverkas i Kvarntorp 1965.
Produkten blev även känd under namnet Ludvikategel efter den kalksandstensfarbiken som anlades 1902-1903 under namnet Bergslagernas Tegel- och Kalkbruk AB i Ludvika. Bruket lades troligen ned någon gång mellan 1947 och 1950.[1] Sanden, som var den ena huvudingrediensen, hämtades dels från ett sandtag i Sunnansjö, dels sögs den upp från sjöbottnen av sjön Väsman. Teglet har använts till många kraftstationsbyggnader och pumpstationer runt om vid gruvorna som exempelvis i Lekombergs kraftcentral och Ivikengruvans pumpstation.[2] På dessa båda byggnader användes även rödfärgade tegelfogar.
Historik
[redigera | redigera wikitext]Upptäckten att en blandning av sand och en liten mängd kalk som utsattes för högt ångtryck hårdnade gjordes redan 1880 i Tyskland. År 1898 började produktionen av kalksandsten i Tyskland i större skala. I Sverige kom produktionen igång vid sekelskiftet 1900. Den första tillverkningen skedde vid Ragnhildsborgs kalksandstensfabrik, norr om Södertälje. 1902 anlades en fabrik i Visby och omkring 1904 en fabrik i Lomma. Redan 1911 fanns inte mindre än 16 fabriker runt om i landet. År 1920 tillverkades över 9,9 miljoner kalksandstenstegel i Sverige.[3] Den ljusgråa stenen blev snabbt populär och användes gärna i industribyggnader, Exempelvis så är de första av Enskedes olika slakthus uppförda av kalksandsten. Produktionen i Ragnhildsborgs kalksandstensfabrik var omfattande och lades ner först på 1930-talet.
Under 1970- och 1980-talet var kalksandsten flitigt använd i Sovjetunionen, där den kallas "vitt" eller "silikattegel" (силикатный кирпич). Byggnadsmaterialet hade tillverkats i Ryssland redan i slutet av 1800-talet, men bara i mindre skala. Den polska statliga import- och exportkoncernen Polimex-Cekop, som sedan 1951 samarbetade med svenska Ytong och Siporex rörande lättbetong,[4] undertecknade 10 september 1971[5] ett avtal om leverans till Sovjetunionen av utrustning till 25 fabriker för silikattegel. Den 5 april 1973 öppnade en av dessa fabriker i Brjansk, numera under namnet EuroBrick.[6] Polackerna gjorde liknande kontrakt med flera länder i Östeuropa och Asien.
Tillverkningsprocess
[redigera | redigera wikitext]Vid tillverkning av kalksandsten används råvarorna: sand (-sten) 95%, bränd kalk 5%[7] samt vatten i form av ånga. Själva tillverkningsprocessen innebär att råvarorna blandas och massan pressas i formar under ett tryck av 150 - 200 ton. Efter att massan pressats samman till rätt format ånghärdades den i autoklaver. Det sker under 12 timmar med ett tryck av 12 atö. Vid autoklaveringen reagerar sandens kiselsyra, kalk och vatten och bildar kalciumhydrosilikater.
Se även
[redigera | redigera wikitext]- Murtegel
- Travertin
- Mexisten
- Asktegel
- Siluriasten
Källor
[redigera | redigera wikitext]- ^ ”Bygdeband: Ludvika Tegelbruk.”. Arkiverad från originalet den 3 september 2014. https://web.archive.org/web/20140903063122/http://www.bygdeband.se/plats/140795/sverige/dalarnas-lan/ludvika/ludvika/ludvika/ludvika-tegelbruk/. Läst 27 augusti 2014.
- ^ ”Bygdeband: Ludvika Tegelbruk.”. Arkiverad från originalet den 5 juni 2014. https://web.archive.org/web/20140605051138/http://www.bygdeband.se/place/25836/. Läst 1 juni 2014.
- ^ Tegel år 1921.
- ^ Genowefa Zapotoczna-Sytek, Mieczysław Soboń, 60 years of aerated concrete in Poland. The past and the future Arkiverad 4 mars 2016 hämtat från the Wayback Machine. (cirka 2011).
- ^ Pravda, 11 september 1971, enligt notis i George Ginsburgs, Robert Melville Slusser (editors), A Calendar of Soviet Treaties: 1958-1973 (1981), sid. 614.
- ^ История – EuroBrick Arkiverad 13 augusti 2015 hämtat från the Wayback Machine., fabrikens egen historieskrivning.
- ^ Uppfinningarnas bok 1939