Lumber – Wikipedia
Lumber | ||
---|---|---|
![]() | ||
Lumbers hög, strax nordost om Norra Vånga | ||
Titlar | ||
Företrädare | Först om ämbetet, ingen företrädare | |
Efterträdare | Björn "kialki" | |
| ||
Personfakta | ||
Född | Norra Vånga socken |
Lumber eller Lum var enligt västgötalagens lagmanslängd från 1240-talet Västergötlands förste lagman: "Fyrsti war lumbær". Enligt lagmanslängden skall han ha utformat en stor del av västgötarnas gamla lagar, och man talade därför om Lums lag. "Han var född", tilläggs det, "i Vangum" (i Norra Vånga socken) "och där ligger han i en kulle, ty han var hedning".
I Norra Vånga finns två högar, varav den ena kallas Lumbers hög.[1] Enligt sägnen skall han ligga begravd i högen. Lumbers hög är ungefär 25 m i diameter och 4 m hög och ligger strax väster om landsvägen, som går åt nordnordöst från Vånga by.[2] Den andra högen är mycket mindre, ligger 150 m östsydöst om Lumbers hög och kallas Lusse hög eller Lurs hög.[3]
Lumber gav namn åt Lumberskolan i Vara kommun, sedermera utvecklad till Lagmansgymnasiet.
Lum eller Lumber?
[redigera | redigera wikitext]Namnets äldre form är Hlumr eller Hlummr och är känt från danska ortnamn. Det är ett öknamn, med betydelsen ”årskaft” eller ”rulle att dra upp skepp på land på”. B:et hör inte till ordstammen. Inledande h- försvann i svenskan på slutet av 1100-talet. [4][5] Ändelsen –r i Hlumr eller –ær i Lumbær eller –er i Lumber markerar nominativ (grundform) och finns inte i andra kasus, som i genitiv ”Lums lagh”. På samma sätt står i lagmanslistan att den tolfte lagmannen var Algutær, och att den femtonde var Sigtryggær, Alguz sun. Nominativändelsen har fallit bort i modern svenska och namnen återges därför på nusvenska som "Algot" och "Sigtrygg".
Den förste lagmannens namn har relativt konsekvent skrivits Lum i vetenskaplig litteratur under 1900-talet. Formen ”Lumber” är å andra sidan väl etablerad i mer populärvetenskaplig litteratur.
Se även
[redigera | redigera wikitext]- Sparlösastenen
- Viger spå, hednisk utarbetare till en av Upplandslagens förlagor
Litteratur
[redigera | redigera wikitext]- Johnny Hagberg, "Lumbers hög i Norra Vånga" i Spräk och lag. En vänskrift till Per-Axel Wiktorsson på 70-årsdagen 16 mars 2007, sidorna 55-59
Referenser
[redigera | redigera wikitext]- ^ Natanael Beckman, Ur vår äldsta bok (1912) sidan 10.
- ^ Riksantikvarieämbetet, Norra Vånga 3:1.
- ^ Riksantikvarieämbetet, Norra Vånga 4:1.
- ^ Lindquist, Ivar (1941). Västgötalagens litterära bilagor: medeltida svensk småberättelsekonst på poesi och prosa. Skrifter / utgivna av Vetenskapssocieteten i Lund, 0347-1772 ; 26. Lund: Gleerup. sid. 19. Libris 447911
- ^ Magnus Lundgren i Arkiv för nordisk filologi 3. (1886) s. 228