Manis culionensis – Wikipedia
Manis culionensis Status i världen: Starkt hotad[1] | |
![]() | |
Systematik | |
---|---|
Domän | Eukaryoter Eukaryota |
Rike | Djur Animalia |
Stam | Ryggsträngsdjur Chordata |
Understam | Ryggradsdjur Vertebrata |
Klass | Däggdjur Mammalia |
Ordning | Myrkottar Pholidota |
Familj | Manidae |
Släkte | Manis |
Art | M. culionensis |
Vetenskapligt namn | |
§ Manis culionensis | |
Auktor | (de Elera, 1915) |
Utbredning | |
![]() Utbredningsområde | |
Hitta fler artiklar om djur med |
Manis culionensis, "palawanmyrkott", är ett däggdjur i familjen myrkottar som förekommer i Sydostasien.
Tidigare betraktades djuret som en filippinisk population av malajisk myrkott men numera klassificeras myrkotten som självständig art. Den nya indelningen beror främst av morfologiska studier, bland annat av Gaubert & Antunes (2005)[2], som upptäckte skillnader i skallens och fjällens konstruktion. Annars liknar arten de andra myrkottarna. Kroppen är, med undantag av nosen, buken och benens inre sida, täckt av stora, platta fjäll. Djuret saknar tänder och har en lång klibbig tunga.[3] För en studie från 2010 var inga storleksuppgifter tillgängliga men arten uppskattas vara lika stor som malajisk myrkott (Manis javanica). Manis culionensis kan använda svansen som gripverktyg och framfötterna är utrustade med kraftiga klor.[3]
Denna myrkott är endemisk för ön Palawan samt mindre öar i samma region som till exempel Culion och Calamianöarna. Habitatet utgörs främst av täta skogar i öarnas centrum, förutom på Palawan där den är vanligast i öns norra del. Manis culionensis besöker även blandade landskapen med trädgrupper, gräsmarker och jordbruksmark. Den vistas främst i låglandet men den når i bergstrakter 2015 meter över havet.[1]
Det är nästan ingenting känt om artens levnadssätt. Troligen är den liksom andra myrkottar aktiv på natten och äter myror samt termiter. Arten hittas ofta på fikonträd som troligen befolkas av många myror.[1]
Även uppgifter om populationsstorleken är informationsfattig. Manis culionensis jagas liksom andra myrkottar för köttets och fjällens skull. IUCN befarar att beståndet minskar med 50 procent under de kommande 21 åren (tre generationer, räknad från 2014) och listar arten som starkt hotad (endangered).[1]
Referenser
[redigera | redigera wikitext]- Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från tyskspråkiga Wikipedia, 23 maj 2010., där anges följande källa:
- Don E. Wilson, DeeAnn M. Reeder (red.): Mammal Species of the World. 3 upplaga. The Johns Hopkins University Press, Baltimore 2005, ISBN 0-8018-8221-4.
Noter
[redigera | redigera wikitext]- ^ [a b c d] Lagrada, L., Schoppe, S. & Challender, D. 2014 Manis culionensis. Från: IUCN 2010. IUCN Red List of Threatened Species. Version 2010.4. <www.iucnredlist.org>. Läst 11 december 2017.
- ^ Philippe Gaubert und Agostinho Antunes: Assessing the taxonomic status of the Palawan pangolin Manis culionensis (pholidota) using discrete morphological characters. In: Journal of Mammalogy 86, 6 (2005), sid. 1068-1074 abstract
- ^ [a b] Manis culionensis (engelska) Synopsis of Philippine Mammals. The Field Museum, läst 11 december 2017.
|