Ашик-Керіб — Вікіпедія
Ашик-Керіб![]() | |
---|---|
აშუღი ქარიბი Ashugi Qaribi | |
![]() | |
Жанр | Драма |
Режисер | Давид Абашидзе Сергій Параджанов |
Сценарист | Гія Бадрідзе |
На основі | Ashik Keribd |
У головних ролях | Софіко Чіаурелі[1], Степанков Костянтин Петрович[2], Абашидзе Давид Іванович, Iuri Mgoianid[2] і Рамаз Чхиквадзе[2] |
Оператор | Явурян Альберт Гарнікович |
Композитор | Javanshir Guliyevd |
Художник | Georgi Aleksi-Meskhishvilid[3][1], Параджанов Сергій Йосипович[3], Шота Гоголашвіліd[3][1] і Niko Zandukelid[3][1] |
Кінокомпанія | Грузія-фільм |
Тривалість | 75 хв. |
Мова | грузинська, азербайджанська, російська |
Країна | СРСР |
Рік | 1988 |
IMDb | ID 0094681 |
parajanov.com/ashikkerib.html |
«Ашик-Керіб» — художній фільм (драма), знятий режисерами Давидом Абашидзе і Сергієм Параджановим на кіностудії Грузія-фільм у 1988 році.
Фільм присвячується світлій пам'яті Андрія Тарковського.
«Ашик-Керіб» став останнім завершеним кінофільмом Сергія Параджанова, наступний фільм 1990 року «Сповідь» не був завершений.
Фільм не випускали в широкий прокат. Параджанов представив його на кінофестивалях у Голландії, Німеччині (Мюнхенський кінофестиваль) і Венеції. Тільки після участі в міжнародних кінофестивалях фільму було видане прокатне посвідчення[4].
У 1988 році в Москву приїжджав представник Каннського кінофестивалю Робер Фавр Л'Бре. Він хотів взяти «Ашик-Керіб» у конкурсну програму кінофестивалю, але фільм до того часу не був готовий. Інші два десятки фільмів, які були відібрані та запропоновані йому, Робера Фавр Л'Бре не зацікавили[5].
Під час першої церемонії вручення «Європейського Оскара» (листопад 1988 року, Західний Берлін) фільм «Ашик-Керіб» був номінований за категорією Найкращий режисер і отримав спеціальний приз за найкраще художнє оформлення кінострічки.
Коли фільм показували на 45 Венеціанському кінофестивалі, то він не був включений у конкурсну програму через те, що до цього його показували на Мюнхенському кінофестивалі. Журі Венеціанського кінофестивалю звернулося в Американську кіноакадемію з проханням висунути фільм Параджанова на одержання кінопремії «Оскар»[6].
Фільм знятий за мотивами однойменної поеми Михайла Лермонтова, написаної на основі азербайджанського дастану.
Бідняк Ашик-Керіб грає на сазі на весіллях та інших святах. Він покохав Магуль-Мегері — дочку багача. Ашик-Керіб клянеться мандрувати сім років і стати багатим або померти.
Суперник краде одяг Ашик-Керіба. Інші персонажі думають, що Ашик-Керіб потонув. Мати Ашик-Керіба від виплаканих сліз втрачає зір. Його суперник все наполегливіше домагається руки Магуль-Магері.
Бідний музикант потрапляє до султана і співає йому про свою любов. Султану дуже подобається ця пісня, і він обдаровує Ашик-Керіба золотом. Сім років він живе у достатку та майже забув свою наречену.
Після чудесної зустрічі з таємничим вершником на білому коні Ашик-Керіб отримує можливість за допомогою чарівного засобу виконати будь-яке бажання. Він переноситься у своє рідне поселення, опинившись на весіллі забраної у нього коханої та людини, яка винна у нещастях, що трапилися з Ашик-Керібом.
У домі багача його висміюють, дізнавшись про те, що Ашик-Керіб запевняє своїх слухачів, ніби вмить подолав далеку дорогу, на яку потрібно було звичайно не один день шляху.
Розлючений жених погрожує вбити Ашик-Керіба. Той на доказ правдивості своїх слів просить привести на весільне застілля свою осліплу матір. Вбиту горем жінку, яка впевнена у смерті сина, приводять у кімнату, де зібралися гості. Ашик-Керіб проводить по незрячих очах матері білою хусткою і до неї повертається зір.
Посоромлений суперник утікає, а Ашик-Керіб святкує перемогу і, перевдягений у білосніжний одяг, готується до весілля зі своєю коханою.
- Юрій Мгоян — Ашик-Керіб
- Софіко Чіаурелі — мати
- Рамаз Чхиквадзе — Алі-ага
- Костянтин Степанков — вчитель
- Варвара Двалішвілі — сестра
- Вероніка Метонідзе
- Давид Абашидзе
- Тамаз Вашакідзе
- Давид Довлатян
- Нодар Дугладзе
- Леван Натрошвілі
- Георгій Овакімян
- В'ячеслав Степанян
- Зураб Кіпшидзе — читає російський текст
- Режисери: Сергій Параджанов, Давид Абашидзе
- Сценарист: Гія Бадрідзе
- Оператор: Альберт Явурян
- Музика: Джаваншир Кулієв
- В ролях: Давид Абашидзе, Софіко Чіаурелі, Рамаз Чхіквадзе, Зураб Кіпшидзе, Костянтин Степанков, Юрій Мгоян
- Художник: Шота Гоголашвілі, Георгій Алексі-Месхишвілі, Микола Сандукелі
- Звукорежисер: Гаррі Кунцев
- Виконання пісень: Алім Гасімов
- Хореограф: С. Алексідзе
- Приз «Європейський кіноприз-88» (на першій церемонії вручення) — художникам фільму Г. Алексі-Месхишвілі, Н. Сандукелі, Ш. Гоголашвілі.
- Приз «Ніка-89» — найкращому ігровому фільму, режисерам, оператору, художнику по костюмах (С. Параджанову). «Ашик-Керіб» став одним із 2 неросійськомовних фільмів, які отримали головну нагороду за «Найкращий фільм» на цій кінопремії.
- ↑ а б в г https://web.archive.org/web/20200323153805/https://europeanfilmawards.eu/en_EN/film/the-lovelorn-minstrel.4977
- ↑ а б в The Lovelorn Minstrel / Ashik Kerib
- ↑ а б в г Person Profile // Internet Movie Database — 1990.
- ↑ 06.12.1988 Фільму «Ашик-Керіб» Сергія Параджанова нарешті видають дозвільне посвідчення [Архівовано 23.11.2011, у Wayback Machine.] (рос.)
- ↑ 23.05.1988 На 41-му МКФ в Каннах радянське кіно не представлено у конкурсі повнометражних фільмів [Архівовано 24.11.2011, у Wayback Machine.] (рос.)
- ↑ 29.08.1988 «Perestroyka in the USSR» — один із головних сюжетів 45 МКФ у Венеції [Архівовано 24.11.2011, у Wayback Machine.] (рос.)
- Ашик-Керіб на Paradjanov.com [Архівовано 4 березня 2016 у Wayback Machine.]
- Ашик-Керіб на kinoexpert.ru [Архівовано 1 жовтня 2013 у Wayback Machine.]
- Огляд DVD (RUSCICO vs. Kino Video) [Архівовано 9 січня 2007 у Wayback Machine.]
- Ашик-Керіб [Архівовано 6 листопада 2011 у Wayback Machine.]
- Ашик-Керіб
- Був також в Тифлізі бідний Ашик-Керіб… [Архівовано 12 травня 2012 у Wayback Machine.]
|
|
![]() | Це незавершена стаття про кінофільм. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |