Бабець Павло Петрович — Вікіпедія
Бабець Павло Петрович | |
---|---|
Народився | 3 лютого 1916 місто Миколаїв, тепер Миколаївської області |
Помер | невідомо |
Країна | ![]() |
Національність | українець |
Діяльність | політик |
Партія | КПРС |
Нагороди | ![]() ![]() ![]() |
Павло Петрович Бабець (нар. 3 лютого 1916, місто Миколаїв, тепер Миколаївської області — ?) — український радянський партійний діяч, 1-й секретар Мелітопольського міського комітету КПУ Запорізької області. Депутат Верховної Ради УРСР 4-го скликання.
У 1937—1939 роках — у Червоній армії.
До 1941 року працював у місті Дніпродзержинську Дніпропетровської області.
З червня 1941 року — у Червоній армії, учасник німецько-радянської війни. Служив заступником командира роти із політичної частини 126-го стрілецького полку 71-ї стрілецької дивізії 2-ї Ударної армії Волховського фронту, потім заступником командира стрілецького батальйона 126-го стрілецького полку 71-ї стрілецької дивізії 18-ї армії 1-го Українського фронту. У 1944 році був важко паранений.
Після демобілізації перебував на відповідальній партійній роботі.
На початку 1950-х — початку 1960-х років — 1-й секретар Мелітопольського міського комітету КПУ Запорізької області.
Потім — на пенсії у місті Люберци Московської області.
- старший лейтенант
- орден Вітчизняної війни І ст. (6.04.1985)
- орден Вітчизняної війни ІІ ст. (18.04.1944)
- орден Червоної Зірки (15.02.1943)
- ордени
- медалі
- газета «Червоне Запоріжжя» (Запоріжжя) — лютий 1955 року.