Бахчисарайський район (1923—2023) — Вікіпедія
Бахчисарайський район | |
---|---|
адміністративно-територіальна одиниця | |
![]() | |
Район на карті Автономна Республіка Крим | |
Основні дані | |
Країна: | ![]() |
Область: | Автономна Республіка Крим |
Код КОАТУУ: | 120400000 |
Утворений: | 1923 |
Населення: | ▼ 88371 (на 1.01.2019) |
Площа: | 1588.6 км² |
Густота: | 55.6 осіб/км² |
Тел. код: | +380-6554 |
Поштові індекси: | 98400—98482 |
Населені пункти та ради | |
Районний центр: | Бахчисарай |
Міські ради: | 1 |
Селищні ради: | 2 |
Сільські ради: | 15 |
Міста: | 1 |
Смт: | 3 |
Села: | 79 |
Селища: | 2 |
Районна влада | |
Голова ради: | Крашкіна Валентина Павлівна |
Голова РДА: | Умеров Ільмі Рустемович[1] |
Вебсторінка: | Бахчисарайська РДА |
Адреса: | 98400, Автономна Республіка Крим, Бахчисарайський район, м. Бахчисарай, вул. Радянська, 5 |
Мапа | |
![]() | |
| |
|
Координати: 44°46′ пн. ш. 33°54′ сх. д. / 44.76° пн. ш. 33.9° сх. д.Бахчисара́йський райо́н (крим. Bağçasaray rayonı, рос. Бахчисарайский район) — колишній район на південному заході Кримського півострова, зараз входить у склад нового Бахчисарайського району.
На північному заході омивався Чорним морем. Центральна частина району розташована у межах Внутрішнього пасма Кримських гір, південно-східна — у передгір'ях і частково на північних схилах Головного пасма Кримських гір. Район лежить у межах Кримської передгірної лісостепової фізико-географічної області та головної гірсько-лугово-лісової гряди Кримських гір.
Рельєф у межах району змінюється від рівнинного на північному заході, низовинного в центральній частині та гірського на південному сході. Коливання відносних висот у межах району досягає 1000 м.
Корисні копалини: кам'яне вугілля, вапняки, глини, мергелі, гранодіорити; є джерела мінеральних вод.
Звичайна температура січня -4-0,3 °C, липня +21,1 °C. Опадів 482—568 мм в рік, найбільша їх кількість — узимку і восени. Сніговий покрив нестійкий. Є дві метеостанції (Поштове, Голубинка). Район лежить у межах передгірного Кримського посушливого, дуже теплого агрокліматичного району.
Річки району належать до басейну Чорного моря: Альма, Кача, Бельбек, Чорна. В окремі роки на них бувають селі. Для місцевих потреб споруджено Партизанське водосховище (150 га), є також Альмінське, Бахчисарайське, Чорноріченське водосховища (загальної пл. 350 га).
У передгір'ях поширені вигалявлені чорноземи та коричневі ґрунти, в горах — бурі гірсько-лісові, на рівнині — лучні чорноземи (10,6 % площі району) і південні чорноземи.
Площа зелених насаджень — 85,0 тис. га. Переважають: дуб скельний, сосна кримська, бук звичайний, граб, осика, вільха чорна, ялівець, кизил.
У Бахчисарайському районі — частина Кримського заповідно-мисливського господарства, заповідники Великий каньйон Криму і Качинський каньйон; пам'ятки природи (Бельбецький каньйон і Мангуп-кале) республіканського значення; заповідник і 7 пам'яток природи місцевого значення.
Район поділяється на міську раду, 2 селищні ради і 15 сільських рад, які підпорядковані Бахчисарайській районній раді та об'єднують 85 населених пунктів[2].
- Бахчисарайська міська рада
- Куйбишевська селищна рада
- Поштівська селищна рада
- Ароматненська сільська рада
- Верхоріченська сільська рада
- Вілінська сільська рада
- Голубинська сільська рада
- Долинненська сільська рада
- Залізничненська сільська рада
- Зеленівська сільська рада
- Каштанівська сільська рада
- Красномацька сільська рада
- Піщанівська сільська рада
- Плодівська сільська рада
- Скалистівська сільська рада
- Табачненська сільська рада
- Тінистівська сільська рада
- Углівська сільська рада
- Розподіл населення за віком та статтю (2001)[3]
Стать | Всього | До 15 років | 15-24 | 25-44 | 45-64 | 65-85 | Понад 85 | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Чоловіки | 43 303 | 7884 | 7237 | 13 097 | 10 636 | 4315 | 134 | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Жінки | 49 236 | 7663 | 6722 | 13 039 | 13 166 | 8085 | 561 | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
|
Національний склад населення району за переписом 2001 р.[4]
2001 | ||
---|---|---|
чисельність | частка, % | |
росіяни | 50 236 | 54,3 |
кримські татари | 19 695 | 21,3 |
українці | 18 158 | 19,6 |
татари | 1 254 | 1,4 |
білоруси | 1 156 | 1,2 |
узбеки | 207 | 0,2 |
вірмени | 183 | 0,2 |
азербайджанці | 159 | 0,2 |
молдовани | 159 | 0,2 |
Етномовний склад населених пунктів району (рідні мови населення)[5]
українська | російська | кримськотатарська | |
---|---|---|---|
Бахчисарайський район | 8,2 | 69,3 | 20,1 |
м. Бахчисарай | 6,2 | 75,5 | 16,8 |
смт Научне | 7,2 | 92,1 | - |
смт Куйбишеве | 8,7 | 70,0 | 20,3 |
Ароматнівська сільрада | 7,7 | 46,7 | 41,8 |
Верхоріченська сільрада | 2,4 | 80,9 | 15,6 |
Вілінська сільрада | 8,6 | 67,7 | 18,6 |
Голубинська сільрада | 10,6 | 54,0 | 29,4 |
Долинненська сільрада | 12,7 | 55,6 | 30,0 |
Залізничненська сільрада | 5,1 | 60,7 | 31,9 |
Зеленівська сільрада | 7,5 | 51,0 | 37,7 |
Каштанівська сільрада | 10,7 | 75,2 | 9,6 |
Красномакська сільрада | 13,7 | 59,2 | 24,8 |
Піщанівська сільрада | 11,4 | 79,3 | 8,0 |
Плодівська сільрада | 8,7 | 69,3 | 20,7 |
Скалистівська сільрада | 7,4 | 69,3 | 20,4 |
Табачненська сільрада | 14,8 | 84,6 | 0,1 |
Тінистівська сільрада | 8,8 | 71,2 | 19,2 |
Углівська сільрада | 17,3 | 66,5 | 12,5 |
Розвинені видобуток каменю і харчова промисловість.
Найбільші підприємства: бахчисарайський комбінат «Будіндустрія», деревообробний комбінат, «Доріндустрія», ефіроолійне підприємство, консервні заводи, вовнопрядильна фабрика, Альмінський завод будівельних матеріалів (видобуток каменю).
Район спеціалізується на садівництві (яблуні, груші, черешні, персика, вишні, айви, абрикосу) і виноградарстві. Вирощуються ефіроолійні культури (лаванда, шавлія, троянда), волоський горіх, мигдаль.
Основні галузі тваринництва: свинарство, вівчарство, бджільництво, птахівництво; допоміжні області: звірівництво (вирощування кролів, песців, чорно-бурих лисиць), конярство.
Залізничні станції: Бахчисарай, Поштова, Самохвалове, Сирень. Автомобільних доріг — 762 км, в тому числі з твердим покриттям — 500 км.
У районі є: професійно-технічне училище і дорожній технікум (Бахчисарай), Кримська астрофізична обсерваторія НАН України (смт Научний), Будинок природи, бюро подорожей і екскурсій (Бахчисарай), дві туристичних бази (Бахчисарай, Соколине).
Об'єкти туризму:
- Ханський палац в Бахчисараї
- Місто-фортеця Чуфут-Кале біля Бахчисараю
- Печерне місто Ескі-Кермен (VI—XIII ст.) біля с. Красний Мак
- Фортеця і печерне місто Мангуп-Кале (VI—XVIII ст.) близько с. Ходжа Сала
- Пам'ятки архітектури VI—XVI ст.
Див. також Музеї Бахчисарайського району
- Бахчисарайський район на сайті who-is-who.com.ua[недоступне посилання з червня 2019](рос.)
- Інформаційний портал АРК
- ↑ Розпорядження Президента України від 3 серпня 2010 року № 1032/2010-рп «Про призначення І.Умерова головою Бахчисарайської районної державної адміністрації Автономної Республіки Крим»
- ↑ Адміністративно-територіальний устрій Бахчисарайського району [Архівовано 4 квітня 2012 у Wayback Machine.] на сайті Верховної Ради України
- ↑ Розподіл населення за статтю та віком, середній вік населення, Автономна Республіка Крим (осіб) - Регіон, 5 річні вікові групи, Рік, Категорія населення , Стать [Населення за статтю та віком…2001] (укр.). Державна служба статистики України. Архів оригіналу за 20 вересня 2020.
- ↑ Архівована копія. Архів оригіналу за 28 серпня 2012. Процитовано 4 вересня 2013.
{{cite web}}
: Обслуговування CS1: Сторінки з текстом «archived copy» як значення параметру title (посилання) - ↑ Розподіл населення регіонів України за рідною мовою у розрізі адміністративно-територіальних одиниць. Архів оригіналу за 6 жовтня 2013. Процитовано 31 березня 2013.
- Бахчисарайський район — Інформаційно-пізнавальний портал | Кримська область у складі УРСР [Архівовано 29 вересня 2013 у Wayback Machine.] (На основі матеріалів енциклопедичного видання про історію міст та сіл України, том — Історія міст і сіл Української РСР. Кримська область. — К.: Головна редакція УРЕ АН УРСР, 1970. — 992 с.)
Чорне море | Сімферопольський район | Сімферопольський район |
Севастополь | ![]() | Алуштинська міська рада |
Севастополь | Ялтинська міська рада | Ялтинська міська рада |