Брюс Ріох — Вікіпедія
![]() | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
![]() | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Особисті дані | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Повне ім'я | Брюс Девід Ріох | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Народження | 6 вересня 1947 (76 років) | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Олдершот, Англія | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Громадянство | ![]() | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Позиція | півзахисник | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Професіональні клуби* | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
| ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Національна збірна | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
| ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Тренерська діяльність** | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
| ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
* Ігри та голи за професіональні клуби | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
** Тільки на посаді головного тренера. | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Брюс Ріох (англ. Bruce Rioch, нар. 6 вересня 1947, Олдершот) — шотландський та англійський футболіст, що грав на позиції півзахисника. По завершенні ігрової кар'єри — тренер.
Як гравець він провів понад 550 матчів у Футбольній лізі Англії і в 1975 році у складі «Дербі Каунті» став чемпіоном Англії. Також завдяки батькові, що мав шотландське коріння, представляв національну збірну Шотландії, зігравши в 24 матчах і ставши першим гравцем, який народився в Англії і став капітаном збірної Шотландії. Як тренер Ріох очолював низку клубів в Англії, найтитулованішим з яких був лондонський «Арсенал», а також працював у Сполучених Штатах та Данії. Його брат Ніл[en], син Грегор[en] і племінник Метті Голмс[en] також були професійними футболістами.
У вересні 1964 року у віці 14 років підписав професійний контракт з «Лутон Таун». Дебют за клуб відбувся в кінці цього місяця, а в лізі дебютував у листопаді того ж року в матчі проти «Саутенд Юнайтед». Провівши в клубі 5 сезонів, Брюс зіграв за нього 149 матчів і в сезоні 1967/68 став чемпіоном Четвертого дивізіону Футбольної ліги.
У липні 1969 року перейшов в «Астон Віллу» за 100 000 фунтів стерлінгів, встановивши новий трансферний рекорд для гравця Другого дивізіону. З клубом дійшов до фіналу Кубка Футбольної ліги 1970/71, де програли «Тоттенгему» з рахунком 0:2.
У лютому 1974 року перейшов в «Дербі Каунті»[1] і в сезоні 1973/74 дебютував у вищому англійському дивізіоні, зігравши до кінця турніру 13 ігор, в яких забив 2 голи. А в першому ж повному для себе сезоні у клубі Ріох став чемпіоном Англії, вигравши Перший дивізіон Футбольної ліги, де забив 15 голів у 42 матчах чемпіонату.
У грудні 1976 року перейшов у ліверпульський «Евертон», але вже у вересні 1977 року повернувся назад в «Дербі». Через розбіжності з головним тренером, Томмі Догерті, Ріох на правах оренди пішов в «Бірмінгем Сіті», а потім в березні 1979 року в «Шеффілд Юнайтед».
У 1980 році перейшов у клуб з Північноамериканської футбольної ліги, «Сіетл Саундерз»[2], у складі якого увійшов до збірної усіх зірок NASL 1980 року[3].
До «Торкі Юнайтед» перейшов в 1981 році спочатку як гравець, а з наступного року виконував роль граючого тренера, замінивши Френка О'Феррелла, де працював до 1984 року.
Завдяки своєму батьку, що народився у Шотландії, Ріох мав право виступати за цю збірну і 13 травня 1975 року дебютував в офіційних матчах у складі національної збірної Шотландії в товариській грі проти Португалії (1:0)[4].
У складі збірної був учасником чемпіонату світу 1978 року в Аргентині, де зіграв у двох матчах, включаючи гру 11 червня проти Нідерландів, після якої, незважаючи на перемогу 3:2, шотландці вилетіли з турніру. Цей матч став останнім для Ріоха у футболці збірної.
Всього протягом кар'єри у національній команді, яка тривала 4 роки, провів у формі головної команди Шотландії 24 матчі, забивши 6 голів. При цьому у останніх десяти матчах (1977—1978), в тому числі і на чемпіонаті світу, був капітаном команди. Це дозволило Брюсу стати першим в історії футболістом, народженим в Англії, що став капітаном шотландської збірної.
З липня 1982 року по січень 1984 року був граючим тренером «Торкі Юнайтед». У лютому 1985 року був призначений головним тренером американського клубу «Сіетл Сторм» з Western Soccer Alliance[en], але вже у вересні того ж року повернувся в Англію[5].
У лютому 1986 року був призначений тренером «Мідлсбро» і в сезоні 1986/87 вивів клуб з Третього дивізіону Футбольної ліги у Другий. А вже в наступному сезоні вивів «Боро» в Перший. Тримаючись впевнено в першій половині турнірної таблиці у першій половині розіграшу турніру, «Мідлсбро» у другій поступово скотився вниз і в останньому турі потрапив в зону вильоту, хоча за весь сезон не потрапляв туди жодного разу. Втім шотландець залишився у клубі і був звільнений лише у березні 1990 року.
1 квітня 1990 року Ріох очолив «Міллволл» із завданням зберегти команді прописку у вищому дивізіоні, однак із завданням не впорався. Втім залишився у клубі і наступного сезону зайняв з командою місце у зоні плей-оф Другого дивізіону, щоправда перемогти у ньому не зумів — «леви» вже в першому матчі програли «Брайтон енд Хоув Альбіону» з рахунком 2:6. У наступному сезоні 1991/92 результати команди були гіршими і Брюс покинув клуб у березні 1992 року.
Наступним клубом Ріоха став «Болтон Вондерерз», в якому він почав працювати з травня 1992 року. Вже в сезоні 1992/93 в Кубку Англії «Болтон» вибив чинного володаря кубка, «Ліверпуль». Також «мандрівники» у цьому ж сезоні посіли друге місце у третьому за рівнем дивізіоні Англії, підвищившись у класі. У сезоні 1993/94 зайняли 14-е місце в Першому дивізіоні і дійшли до 1/4 фіналу Кубка Англії. У сезоні 1994/95 «Болтон» посів третє місце в чемпіонаті і виграв плей-оф, тим самим Брюс вивів клуб у Прем'єр-лігу. Також у цьому сезоні клуб дійшов до фіналу Кубка Футбольної ліги, де «Вондерерз» програв «Ліверпулю» з рахунком 1:2.
Втім у найвищому англійському дивізіоні у статусі головного тренера Ріох дебютував у сезоні 1995/96 вже у складі іншого клубу, столичного «Арсенала». У цьому сезоні «каноніри» зайняли 5-е місце в чемпіонаті, завдяки помилкам «Евертона», «Блекберн Роверз» та «Тоттенгем Готспур» в останньому турі сезону, і отримали право стартувати в Кубку УЄФА-1996/97 з першого раунду. Також клуб дійшов до півфіналу Кубка Футбольної ліги[6][7] та до 3-го раунду Кубку Англії[8][9].
Був звільнений на початку сезону 1996/97 через розбіжності з керівництвом клубу з приводу покупки гравця міланського «Інтернаціонале» Денніса Бергкампа. Після відходу з «Арсенала» Брюс став помічником головного тренера «Квінз Парк Рейнджерс» Стюарта Г'юстона, який був у свою чергу помічником Ріоха в «Арсеналі». Провівши рік у ций команді, обидва були звільнені[10][11].
У травні 1998 року Ріох був призначений головним тренером «Норвіч Сіті». Потренувавши клуб менше двох сезонів, був звільнений. Основна причина була та, що у Брюса не виходило виводити клуб в плей-оф за вихід у Прем'єр-лігу. Він успішно передбачив, що зірковий гравець Крейг Белламі буде неминуче проданий, втім через скрутне фінансове становище клубу лише невелике частина з цих грошей пішла на підсилення клубу.
Протягом сезону 2000/01 Ріох тренував «Віган Атлетік». Він виграв нагороду «Тренер місяця» у Другому дивізіоні в листопаді 2000 року[12]. Але вже в лютому 2001 року був звільнений[13].
Після тривалої паузи у тренерській кар'єрі Ріох у червні 2005 року був призначений головним тренером данського «Оденсе». Вже в першому сезоні Ріох допоміг клубу виграти бронзові нагороди Чемпіонату Данії. 12 березня 2007 року Брюс вирішив покинути клуб у зв'язку із хворобою дружини, але ЗМІ стверджували, що приводом було розбіжності між Ріохом і клубом.
У червні 2008 року Ріох очолив «Ольборг», після того, як попередній головний тренер команди Ерік Гамрен очолив норвезький «Русенборг»[14]. Основна мета для Ріоха були єврокубки. «Ольборг» стартував з 2-го кваліфікаційного раунду Ліги чемпіонів УЄФА 2008/09. Пройшовши боснійську «Модричу» та литовський «Каунас», клуб вийшов у групову стадію, де, здолавши шотландський «Селтік», потрапив до раунду плей-оф Кубка УЄФА 2008/09. Але в матчах у Кубку УЄФА Брюс вже не керував командою, оскільки ще 23 жовтня 2008 року він був звільнений через те, що «Ольборг» мав тільки 2 перемоги в 10 матчах національного чемпіонату і займав передостанню сходинку[15].
Чемпіон Англії (1):
- Володар Суперкубка Англії з футболу (1):
- Володар Кубка Данії (1):
Команда | Країна | З | По | Результати | |||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
М | В | Н | П | % перемог | Заб. | Пр. | +/- | ||||
Торкі Юнайтед | ![]() | 1 липня 1982 | 14 січня 1984 | 72 | 31 | 26 | 15 | 43.06 | |||
Сіетл Сторм | ![]() | лютий 1985 | вересень 1985 | 13 | 6 | 1 | 6 | 46.15 | 23 | 25 | -2 |
Мідлсбро | ![]() | 2 лютого 1986 | 9 березня 1990 | 205 | 82 | 52 | 71 | 40 | |||
Міллволл | ![]() | 1 квітня 1990 | 17 березня 1992 | 100 | 36 | 24 | 40 | 36 | |||
Болтон Вондерерз | ![]() | 29 травня 1992 | 8 червня 1995 | 172 | 83 | 42 | 47 | 48.26 | |||
Арсенал | ![]() | 8 червня 1995 | 12 серпня 1996 | 47 | 22 | 15 | 10 | 46.81 | |||
Норвіч Сіті | ![]() | 1 липня 1998 | 13 березня 2000 | 93 | 30 | 31 | 32 | 32.26 | |||
Віган Атлетік | ![]() | 26 червня 2000 | 27 лютого 2001 | 43 | 19 | 15 | 9 | 44.19 | |||
Оденсе[16] | ![]() | липень 2005 | березень 2007 | 52 | 27 | 12 | 13 | 51.92 | 74 | 45 | 29 |
Ольборг[16] | ![]() | червень 2008 | жовтень 2008 | 10 | 2 | 2 | 6 | 20 | 10 | 19 | -9 |
- ↑ Bruce Rioch bei Derby County
- ↑ Seattle Sounders: Bruce Rioch. Архів оригіналу за 25 жовтня 2018. Процитовано 24 жовтня 2018.
- ↑ NASL All Star lists. Архів оригіналу за 13 квітня 2018. Процитовано 24 жовтня 2018.
- ↑ Футбольный МАТЧ: 13.05.1975 Шотландия — Португалия. Архів оригіналу за 25 жовтня 2018. Процитовано 24 жовтня 2018.
- ↑ FC Seattle puts Rioch in as head mentor [Архівовано 2011-07-11 у Wayback Machine.]
- ↑ Moore, Glenn (15 лютого 1996). Yorke is equal to Bergkamp's best. The Independent. Independent Print Limited. Архів оригіналу за 20 липня 2014. Процитовано 18 квітня 2012.
- ↑ Moore, Glenn (22 лютого 1996). Villa hold out to book place at Wembley. The Independent. Independent Print Limited. Архів оригіналу за 20 липня 2014. Процитовано 18 квітня 2012.
- ↑ Tench, Matt (8 січня 1996). Whitehouse exposes Arsenal. The Independent. Independent Print Limited. Архів оригіналу за 20 липня 2014. Процитовано 18 квітня 2012.
- ↑ Hodgson, Guy (18 січня 1996). Veart veers past static Arsenal. The Independent. Independent Print Limited. Архів оригіналу за 11 квітня 2019. Процитовано 18 квітня 2012.
- ↑ A potted history of QPR (1882-2011). Queens Park Rangers F. C. 9 січня 2012. Архів оригіналу за 17 вересня 2011. Процитовано 17 січня 2012.
- ↑ Football: Queen's Park Rangers dismiss Houston and Rioch. The Independent. 11 листопада 1997. Архів оригіналу за 19 червня 2015. Процитовано 17 січня 2012.
- ↑ Megson bags award. BBC Sport. 30 November 2000. Процитовано 28 October 2007.
- ↑ Rioch's resignation rocks Wigan. BBC Sport. 27 February 2001. Процитовано 28 October 2007.
- ↑ Bruce Rioch præsenteret i AaB. Bold.dk. 11 June 2008. Архів оригіналу за 28 березня 2009. Процитовано 11 June 2008.
- ↑ Danish side Aalborg sack Rioch as coach. CNN. 23 October 2008. Архів оригіналу за 22 жовтня 2012. Процитовано 24 October 2010.
- ↑ а б danskfodbold.com - DBU's Officielle Statistikere. danskfodbold.com. Архів оригіналу за 3 березня 2016. Процитовано 24 жовтня 2018.
- Брюс Ріох на сайті National-Football-Teams.com (англ.)
- Брюс Ріох на сайті Eu-football.info (англ.)
- Брюс Ріох — тренерська статистика на сайті Soccerbase (англ.)
|