Велика солонісна аномалія — Вікіпедія
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/e9/Carlb-newfoundland-iceberg-2002.jpg/200px-Carlb-newfoundland-iceberg-2002.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/54/Iceberg_B15-D_in_January%2C_2001.jpg/200px-Iceberg_B15-D_in_January%2C_2001.jpg)
Велика солонісна аномалія (ВСА, англ. Great Salinity Anomaly) — явище, що спостерігалося в північній частині Атлантичного океану наприкінці 1960-х років і полягало в істотному (до 1 проміле) зменшенні солоності морської води у прилеглому до поверхні 200-метровому шарі.
Головною причиною аномалії вважається винесення великої кількості льоду з Арктичного басейну на схід від Гренландії і його подальше танення.
Наявність шару менш солоної, легшої води на поверхні призвела до припинення глибокої зимової вертикальної конвекції в морі Лабрадор. Поверхневе перенесення тепла в океані значно сповільнилося. Зменшилося надходження тепла і віддача його в атмосферу у верхніх широтах, що викликало локальне похолодання. Саме ВСА називають причиною різкого падіння середньорічної температури на 0,3 градуса за Цельсієм у період від 1965 до 1970 року.
Через відсутність меридіонального обміну посилився контраст температур між субполярним і субтропічним кругообігом Північної Атлантики, що призвело до посилення циклонічної активності. Наслідком цього стали м'які зими з сильною відлигою в Москві, збільшення стоку Волги приблизно на 25 %, а від кінця 1977 року — зростання рівня Каспійського моря.
Учені вважають, що ВСА може повторитися знову в найближчому майбутньому, викликавши різке похолодання клімату у всій Північній півкулі.[1]
- ↑ Локацкий В. Земле угрожает очередной ледниковый период. Правда.Ру. Архів оригіналу за 01.07.2012. Процитовано 01.10.2010.
- Sirpa Häkkinen. 1999: A Simulation of Thermohaline Effects of a Great Salinity Anomaly. J. Climate, 12, 1781—1795. DOI:10.1175/1520-0442(1999)012<1781:ASOTEO>2.0.CO;2
- C.Michael Hogan. 2011. Norwegian Sea. Eds. P.Saundry & C.J.Cleveland. Encyclopedia of Earth. National Council for Science and the Environment (U.S.) Washington DC
- Igor M. Belkin. 2004. Propagation of the «Great Salinity Anomaly» of the 1990s around the northern North Atlantic. GEOPHYSICAL RESEARCH LETTERS, VOL. 31, L08306, 4 PP., DOI:10.1029/2003GL019334
- Жеребцов Г.А., Коваленко В.А., Молодых С.И., Рубцова О.А. Солнечная активность и динамические процессы в атмосфере и теплосодержании мирового океана // Солнечно-земная физика. Вып. 12.. — 2008. — Т. 2. — С. 268-271.
- Добролюбов С.; Лаппо С., Соков А., Терещенков В. Океан и колебания климата. Русский архипелаг. Архів оригіналу за 26.05.2012. Процитовано 01.10.2010.
- Демидов А.; Добролюбов С., Оганесян Т., Фалина А. Наш Солярис. Эксперт №35 2004. Архів оригіналу за 26.05.2012. Процитовано 01.02.2012.