Віфагія — Вікіпедія
Віфагія | ||||
![]() пальмова процесія на Віфагії (святкування Вербної неділі) | ||||
Загальна інформація | ||||
---|---|---|---|---|
31°46′37″ пн. ш. 35°15′02″ сх. д. / 31.77722200002777697° пн. ш. 35.250778000027771952° сх. д.Координати: 31°46′37″ пн. ш. 35°15′02″ сх. д. / 31.77722200002777697° пн. ш. 35.250778000027771952° сх. д. | ||||
Країна | ![]() | |||
Район | ![]() | |||
Адмінодиниця | Єрусалим | |||
Карта | ||||
![]() | ||||
![]() |
Віфагія (грец. Βηθφαγή, івр. בית פגי) — місцевість, вихідна точка на маршруті тріумфального входу Ісуса Христа до Єрусалиму (Мт. 21:12, Мр. 11:12). Це початкове місце згадується у щорічному святкуванні входу Господнього у Єрусалим християнами католиками та православними. Це місце, де Ісус зустрівся з сестрами Лазаря Мартою та Марією перед воскресінням Лазаря. Віфагія знаходиться на східному схилі Оливної гори між вершиною згаданої гори і селом Ель-Азарія (Рас-ес-Шия, сучасні «Джабаль ат-Тур» або «Кафр ат-Тур» — арабський район на Елеонській горі). Віфагія згадується в Талмуді[1] та в Біблії (Мт. 21:1, Mp. 11:1; Лук. 19:29). З II ст. до н.д. і протягом римської та візантійської діб на цьому місці знаходилося село, мешканці якого були землеробами й скотарями. З IV століття воно стало місцем паломництва[2].
- На івриті Віфагія має назву «Бейт-Пагі»[3]. У перекладі назва місцевості Віфагії — це «фіговий дім», оскільки корінь слова походить від грецького слова «фіга» у значенні інжир (рос. смоквы).
- Ісус у Віфагії зупинився з боку Віфанії, оскільки через Віфагію шла стара дорога в Віфанію. Це було у Вербну неділю перед подією в'їзду до Єрусалиму. Віфагія є місцем, де Ісус потім сів на віслюка ставши на камінь для зручності.
Муніципальна межа міста проходила у Віфагії. Ісус не ввійшов у селище, але чекав осла, щоби виконати передбачене пророками: Месія мав в'їхати в Єрусалим через «східну браму» на білому віслюкові (мирний символ), бо білий кінь — це символ войовничості. Єврейський переказ про Месію (Мешіаха) та віслюка базується на книгах пророків Йоіля та Захарії. Ісуса зустрічали люди з пальмовими гілками в руках, і кричачи Йому оригінально на івриті: «Хоша!». Що означає — «спаси нас». А пізніше, переклад адаптований до Європи передає — слово «Осанна!» (Мр. 11:1-10). Так само євреї зустрічали повстанців часів Юдейської війни — порятунок від римської влади духовний (релігійний) та фізичний (політичний). Пальмові гілки в тодішній єврейської традиції символізували національну незалежності і державну самостійність, що зображено на монетах усіх державно-незалежних ізраїльських царів (у період хасмонейської династії, на монетах Ірода Антипи 24-25 рр. н.д., на сучасному шекелі). Від тодішнього звичаю з пальмовими гілками пішла англомовна назва святкування — «пальмове воскресіння».
- Перша церква в цій місцевості була, бо в IV столітті про неї згадує паломниця Еґерія. Друга з францисканським монастирем[4] — в добу хрестоносців. Сучасна грецька церква Віфагії була побудована нещодавно архієпископом Тверії Григорієм.
- У 1876 р. селянином був знайдений великий квадратний камінь — амвон церкви періоду хрестоносців, зі збереженими на ньому фресками двох згаданих біблійних подій в Віфагії. Лицарі-хрестоносці залишили оповідання, що це той камінь, за допомогою котрого Ісус сідав на віслюка, і на цьому місці стояла церква XII ст. присвячена саме цій події. Про існування цього каменю згадується у християнській теологічній літературі до 870 р..
- Ділянка землі (Ширбет-ен-каше), де був віднайдений артефакт викупив францисканський орден і почали будувати там церкву (1883–1954 рр.). «Посадковий» камінь як нагадування тріумфу Христа був встановлений всередині спорудженої церкви, а фрески частково реставровані. Згідно Євангелія у Віфагії на той момент інжир не плодоносив, коли Ісус хотів насититися його плодами. Нині на Віфагії є сад інжиру та дві християнські церкви: римо-католицька (католицька) і греко-православна (ортодоксальна).
- ↑ Виффагия — Библейские Словари и Энциклопедии [Архівовано 2 лютого 2014 у Wayback Machine.] (рос.)
- ↑ «Христианские места паломничества Святой Земли», Василиос Цаферис [Архівовано 18 березня 2015 у Wayback Machine.] (рос.)
- ↑ Виффагия [Архівовано 3 лютого 2014 у Wayback Machine.] (рос.)
- ↑ Виффагия — Священные места планеты [Архівовано 2 лютого 2014 у Wayback Machine.] (рос.)
- Торик И. // «Энциклопедический путеводитель по Израилю» (рос.)
- «Энциклопедический словарь Брокгауза и Ефрона» т. VIa, с. 610 (Виффагия) (рос.)
- «Библейская энциклопедия». — 2005 г. (рос.)
- «Православная Энциклопедия», г. Москва, ВИФФАГИЯ, Т. 8 [Архівовано 2 лютого 2014 у Wayback Machine.] (рос.)
- «Виффагия» — Кустодия Святой Земли (рос.)
- Виффагия, «Путеводитель по Израилю» [Архівовано 3 лютого 2014 у Wayback Machine.] (рос.)
- «ВИФАГИЯ» — MY ISRAEL (рос.)
- Ілюстрації Віфагії[недоступне посилання з червня 2019] (рос.)
- «Христианские места паломничества Святой Земли», Василиос Цаферис [Архівовано 18 березня 2015 у Wayback Machine.] (рос.)
- Виффагия — Священные места планеты (рос.)
- Виффагия [Архівовано 3 лютого 2014 у Wayback Machine.] (рос.)
- Βηθφαγή — Виффагия, Греческо-русский лексикон Нового Завета (на основе лексикона Стронга). 2013 [Архівовано 7 березня 2014 у Wayback Machine.] (рос.)
- «Виффагия» — Библейская энциклопедия Брокгауза. Ф. Ринекер, Г. Майер. 1994 г. [Архівовано 7 березня 2014 у Wayback Machine.] (рос.)