Гамб'є — Вікіпедія
Гамб'є | |
---|---|
таїт. Te ta’amotu nō Ma’areva mā | |
Карта ![]() | |
Географія | |
23°08′24″ пд. ш. 134°56′24″ зх. д. / 23.14000000002777924° пд. ш. 134.94000000002776574° зх. д.Координати: 23°08′24″ пд. ш. 134°56′24″ зх. д. / 23.14000000002777924° пд. ш. 134.94000000002776574° зх. д. | |
Акваторія | Тихий океан |
Група островів | Острови Туамоту-Гамб'єd |
Площа | 31 км² |
Найвища точка | 441 м |
Країна | |
![]() | |
Адм. одиниця | Gambierd |
Населення | 1337 осіб (2007) |
![]() | |
![]() |
Гамб'є (фр. Îles Gambier) — група невеликих островів Французької Полінезії в південно-східній частині архіпелагу Туамоту. Досить часто острови Гамб'є розглядаються як окрема від Туамоту група островів у зв'язку з культурною та лінгвістичною спорідненістю з Маркізькими островами, а також подібністю геологічної структури (острови цієї групи вулканічного походження, тоді як архіпелаг Туамоту — група атолів). Атол Темое часто прирівнюється до островів Гамб'є.
До складу архіпелагу Гамб'є входить чотири великих острови та 10 моту, що з'єднані загальною лагуною:
а також адміністративно до їх складу належать чотири острови групи атолів Актеон:
Також до складу архіпелагу Гамб'є входить ряд окремих островів: Марутеа, Марія і Моране. Більшість островів архіпелагу Гамб'є вулканічного походження і є частиною колись існуючого кратера вулкану. Інша частина архіпелагу має коралове походження. Найвища точка архіпелагу — г. Дафф на о-ві Мангарева (441 м).
Клімат на островах Гамб'є тропічний. Найнижча температура (15 °C) спостерігається в липні та серпні
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/61/GambierIslands.jpg/150px-GambierIslands.jpg)
Перші поселенці — полінезійці, з'явилися на островах Гамб'є приблизно у 1200 р. до н. е.; дісталися вони туди, ймовірно, з Маркізьких островів. Першим європейцем, який відкрив архіпелаг, був британський капітан Джон Вілсон з Лондонського місіонерського товариства. Він пропливав повз архіпелаг у 1797 році на кораблі «Дафф». Архіпелаг Джон Вілсон назвав архіпелаг в честь капітана Гамб'є, який підтримав експедицію. З 1834 по 1871 роки на островах висаджувалися католицькі місіонери. На початку XX століття відбулися значні зміни в інфраструктурі: збудовано дороги, кам'яні будинки, церкви. Французький протекторат поширився на острови у 1871 році.
Острови Гамб'є свого часу виступили матеріально-технічною базою для французьких ядерних випробувань, що здебільшого відбувалися на острові Муруроа. Французькі військові провели ряд робіт для створення глибоководних судноплавних каналів. Незабаром було зафіксовано значний рівень інтоксикації, внаслідок чого у місцевих жителів розвинулася сигуатера.
- (англ.) Інформація про острова [Архівовано 22 червня 2007 у Wayback Machine.]
- (англ.) Death of a People. Місіонери на островах Гамб'є