Гептод — Вікіпедія
Ця стаття не містить посилань на джерела. (січень 2020) |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/ba/Heptode.svg/100px-Heptode.svg.png)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/18/Heptode_Pentagrid.png/166px-Heptode_Pentagrid.png)
Угорі: Лампа з підігрівним катодом.
Внизу: Лампа з катодом прямого розжарення, який має бути заземлений.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/a9/12SA7GT_GridDetail.jpg/148px-12SA7GT_GridDetail.jpg)
Гепто́д — електронна лампа із сімома електродами: катодом, анодом і п'ятьма сітками[a] (дві керувальні, дві екранувальні і захисна, або антидинатронна). Розроблена в 1930-х роках. Застосовується в основному в супергетеродинних радіоприймачах для перетворення частоти електричних ВЧ коливань (сигналу) шляхом змішання їх з електричними коливаннями допоміжного генератора (гетеродина).
При роботі гептода як змішувальної лампи сигнал подається на першу (від катода) керувальну сітку, а коливання від зовнішнього гетеродина — на третю (також керувальну); в результаті виникають коливання анодного струму з частотою, рівній різниці частот гетеродина і сигналу. Часто функції гетеродина в перетворювачі частоти виконує тріод, розміщений в одному балоні з гептодом.
У випадку, коли гептод працює як перетворювач частоти, сигнал надходить на третю сітку, а перша сітка спільно з катодом утворює гетеродин.
- ↑ Звідси інша назва — пентагрид.