Горевий Михайло Віталійович — Вікіпедія
Горевий Михайло Віталійович | |
---|---|
Михаил Витальевич Горевой | |
![]() | |
Ім'я при народженні | Михайло Віталійович Горевий |
Дата народження | 19 травня 1965 (59 років) |
Місце народження | Москва, РРФСР, СРСР |
Громадянство | ![]() ![]() |
Alma mater | Школа-студія МХАТ |
Професія | актор, режисер, педагог |
Кар'єра | 1987 — дотепер |
IMDb | ID 0330853 |
gorevoy.com | |
![]() |
Михайло Віталійович Горевий (нар.. 19 травня 1965, Москва, Російська РФСР, СРСР) — радянський і російський актор театру і кіно, театральний режисер, педагог[1][2].
Михайло Горевий народився 19 травня 1965 року в Москві.
У 1987 році закінчив акторський факультет Школи-студії МХАТ (керівники курсу — Віктор Карлович Монюков, Володимир Миколайович Богомолов)[3].
З 1987 по 1989 роки служив в молодіжному театрі-студії «Сучасник-2» під керівництвом свого однокурсника Михайла Єфремова, створеному в 1987 році випускниками Школи-студії МХАТ при Московському державному театрі «Современник» . Був задіяний у виставах «Ляпас» (за мотивами роману «Заздрість» Юрія Олеші) і «Тінь» (за однойменною п'єсою-казкою Євгена Шварца) в постановці Михайла Єфремова[4].
З 1989 по 1991 роки — актор Московського академічного театру імені Володимира Маяковського.
На початку 1990-х років Горевий переїхав до США разом з родиною. Там він заробляв, виконуючи різну роботу, головним чином, не пов'язану з кіно і театром.
Повернувшись до Росії в 1996 році, заснував театр «Фабрика театральних подій»[5]. У 2000-х роках став порівняно затребуваним актором в кіно і на телебаченні.
Михайло затребуваний в голлівудському кіно, куди його запрошують, як правило, на ролі «росіян». Актор підтримує дружні стосунки з кінорежисером Стівеном Спілбергом, у якого він знявся в ролі радянського дипломата Івана Шишкіна у фільмі «Міст шпигунів» (2015).
- Дочка — Дарина Михайлівна Горева (нар.. 1986).
- Перша дружина (в шлюбі з 1988 по 2002) — актриса Анна Марголіс (нар.. 1968).
- Син — Дмитро Михайлович Горевий (нар.. 1989), актор, оператор.
Молодіжний театр-студія «Сучасник-2» під керівництвом Михайла Єфремова при Московському державному театрі «Современник»
- 1987 — «Ляпас» за мотивами роману «Заздрість» Юрія Олеші (режисер — Михайло Єфремов) — німець[4]
- 1988 — «Тінь» за однойменною п'єсою-казкою Євгена Шварца (режисер — Михайло Єфремов) — учений (Християн-Теодор)[4]
Московський академічний театр імені Володимира Маяковського
- 1989 — «Ящірка» за однойменною п'єсою Олександра Володіна (режисер — Євген Лазарев) — викрадач
- 1989 — «Театр часів Нерона і Сенеки» за однойменною п'єсою Едварда Радзинського (режисер — Андрій Гончаров) — Амур
- 1989 — «Уроки музики» за однойменною п'єсою Людмили Петрушевської (режисер — Сергій Арцибашев) — Микола
- 1991 — «Вікторія» Теренса Реттігана (режисер — Андрій Гончаров) — Джордж
Державний театр націй (Москва)
- 2017 — «Аудієнція» за однойменною п'єсою Пітера Моргана (режисер — Гліб Панфілов ; прем'єра — 25 квітень 2017 року) — Вінстон Черчилль, прем'єр-міністр Великої Британії[6]
- 2017 — «Салемські відьми» за п'єсою Артура Міллера в Театрі на Малій Бронній (режисер — Сергій Голомазов. Прем'єра — 20 квітень 2017 року) — Денворт, суддя, повноважний представник губернатора.
- 2017 — «Горе від розуму» за п'єсою Олександра Грибоєдова в Театрі на Малій Бронній (режисер — Павло Сафонов. Прем'єра — 22, 23 грудня 2017 року) — Фамусов.
- 1988 — Крок (СРСР, Японія) — Вєнька-лаборант
- 1989 — Грань — Микола Петрович Антонов, доктор
- 1989 — Молода людина з хорошої сім'ї — Ленчик
- 1990 — Уроки музики — Микола
- 1990 — Завтра була війна (фільм-спектакль) — Валя Александров
- 1992 — Аляска, сер! — Яцек
- 1993 — Аукціон (інша назва — Наш шибеник скрізь поспів) — Сидоров
- 1996 — President і його жінка — Олексій Юхимович (Алекс)
- 1999 — 2000 — Каменська 1 (фільм № 6 «Смерть і трохи любові») — Марат Олександрович Латишев
- 2000 — Маросейка, 12 (фільм № 3 «Мокра справа») — Валера Кріксін
- 2000 — Зупинка на вимогу — Федотов
- 2001 — Фаталісти — Генрі
- 2002 — Помри, але не зараз (англ. Die Another Day; США, Велика Британія; 20-й фільм «Бондіани») — Влад Попов, російський вчений, творець «Ікара»
- 2002 — Цирк — # 2003 — Next 3 — Мілевський, психіатр
- 2003 — Антикілер 2: Антитерор — Миша печінкою («Печена»), наркодилер
- 2003 — Закон Мерфі (англ. Murphy's Law; Велика Британія) — Микола
- 2003 — Як би не так — Макс
- 2004 — Надія йде останньою — Сергій Рогозін
- 2004 — Холостяки — «Труба», один головних героїв
- 2005 — Дзеркальні війни. Віддзеркалення перше — Манфред, найманець
- 2005 — КДБ в смокінгу — Матвій Тополов, полковник КДБ СРСР
- 2005 — Чоловічий сезон: Оксамитова революція — клерк
- 2005 — Убійна сила 6 (серія № 11 «Ставки зроблені») — Заботін, господар грального будинку
- 2006 — Бандитський Петербург 9. Голландський пасаж — Максим Олексійович Федоров
- 2006 — Битва за космос (англ. Space Race; документальний) — Іван Олександрович Сєров, голова Комітету державної безпеки СРСР
- 2006 — Мустанг — Денисов (не був завершений)
- 2006 — Полювання на генія — Сергій Бутенко, мікробіолог
- 2006 — Зрушення — Марков
- 2006 — Точка — «Господар»
- 2006 — 2007 — Янгол-охоронець — Інокентій Апполоновіч Иволгин, адвокат, повірений сім'ї Крижевський, таємно займається злочинною діяльністю
- 2007 — Та, що біжить по хвилях — капітан Гез
- 2007 — Бій з тінню 2: Реванш — Майкл Левінські, спортивний промоутер Артема Колчина в Америці
- 2007 — Ярик — «покупець», кур'єр організованої злочинної групи
- 2007 — Марш Турецького. Повернення (фільм № 4 «Журавлина») — Дмитро Шумілов, розробник унікального імуномодулятора «Журавлина», батько Гната
- 2007 — Ситуація 202 (фільм № 4 «Особливий період») — голова правління
- 2008 — 45 см (не був завершений) — бос
- 2008 — Божевільний листопада — Сергій Володимирович Сильвестров, кінорежисер
- 2008 — Панове офіцери: Врятувати імператора — Лозинський, прапорщик
- 2009 — Вольф Мессінг: бачив крізь час — Ерік Ян Хануссен, австрійський ясновидець
- 2009 — Будинок на Озерній — телепродюсер
- 2009 — Журов (фільм № 6 «Передвиборний хід») — Сергій Вікторович Бородін, кандидат в мери міста Задільське
- 2009 — Кромов — Вадим Гончаров
- 2009 — Лопухи: епізод перший — «Патриція Каас», помічник боса мафії
- 2009 — На грі — Віктор Покровський
- 2009 — Шлях — людина в чорному
- 2009 — Найкращий фільм 2 — «Горбунов»
- 2009 — Випадковий запис — Олександр Миколайович Вапілов
- 2009 — Я буду жити! — Михайло, продюсер
- 2010 — Варення з сакури (епізод № 1 «Японський городовий») — Лазар Іванович, кредитор
- 2010 — Енігма (серія № 6 «Цілитель») — Олександр Цибін
- 2010 — Будинок сонця — співробітник КДБ
- 2010 — Дочки-матері — Геннадій Олексійович, чоловік Ніни
- 2010 — Анжеліка — Борис Сергійович
- 2010 — Даїшники (фільм № 9 «Останній патрон») — Сергій Петрович Родичев, президент холдингу «КіттіКіс»
- 2010 — Остання хвилина (серія № 11 «Кастинг») — Шуляк, актор
- 2010 — Єфросинія — Роман Борисович Бобров, геолог, начальник експедиції
- 2010 — На грі: Новий рівень — Віктор Покровський
- 2010 — Розкрутка — Олексій Андрійович Тихонов («Тиша»), приватний детектив, колишній оперуповноважений
- 2010 — Солдати-16 — викрадач
- 2010 — Квіти від Лізи — Сава, дизайнер одягу
- 2011 — Бій з тінню 3D: Останній раунд — Майкл Левінські, спортивний промоутер Артема Колчина в Америці
- 2011 — Манна небесна — Сергій Дюдіков («Дюдя»), кур'єр
- 2011 — Дві дами в Амстердамі — «Врубель»
- 2011 — Мисливці за діамантами — Костянтин Олексійович Коренев, полковник міліції, новий начальник Шахова
- 2011 — П'ять наречених — Кузичев, політрук
- 2012 — Костоправ (серії № 9 «Вампір» і № 11-12 «БІОТЕРОР») — Петро Євграфович Стасов
- 2012 — Мами (новела № 3 «Я — не Коля») — Свинцов
- 2012 — Соловей-розбійник — Григорій Поляков («Поля Грек»)
- 2012 — Лягавий — Ігор Віталійович Павлівкер, майор НКДБ
- 2012 — Справа слідчого Нікітіна — Микола Пінчук, співробітник НКВД
- 2012 — Квочка, або Неймовірні пригоди росіян в Панамі — Кирило, наречений
- 2012 — Цікава Варвара (серія № 3 «Собача робота») — Максим Федорченко, товариш Сенчина
- 2012 — Віддам кошенят в хороші руки — Олег Едуардович Ниткін, новий власник і директор радіостанції
- 2013 — Учитель в законе. Повернення — Арнольд Віталійович Вернер («Циркач»)
- 2013 — Віолетта з Атамановки — Григорій Орлов, батько Надії
- 2013 — Доктор Смерть — Кирило Тюльпанів, актор, брат Єгора
- 2013 — У спорті тільки дівчата — Ігор Леонідович, керуючий
- 2013 — Кремень. Звільнення — Грушницький, лідер угруповання контрабандистів
- 2013 — Холодна страва — Сергій Андрійович Дьомін
- 2014 — Лягавий 2 — Ігор Віталійович Павлівкер, в'язень, полковник НКГБ / МДБ
- 2014 — Московська хорт — Морозов
- 2014 — Легкий на спомин — Борис
- 2014 — Висока кухня — Юрій Юдін
- 2014 — Форт Росс: У пошуках пригод — капітан піратів
- 2014 — Контужений, або Уроки плавання вільним стилем — Георгій Кочеревський («Кочерга»), наркобарон
- 2014 — Марш-кидок. Полювання на «Мисливця» — Горін
- 2014 — Метеорит — Кирило Степанович Сазонов («Сазан»), кримінальний «авторитет»
- 2014 — Чемпіони (новела «Біатлон») — тренер
- 2014 — Таємне місто — «Скиглій»
- 2014 — Таємне місто 2 — «Скиглій»
- 2015 — Міст шпигунів (США) — Іван Олександрович Шишкін, радянський дипломат
- 2015 — Зворотній бік Місяця 2 — Никифоров, водій
- 2015 — Клітка — Юхимович
- 2015 — Перехрестя долі — Мельницький
- 2015 — Світло і тінь маяка — Андрій Головін
- 2016 — Шукач (серія № 2) — Денис Будров, співробітник Федеральної міграційної служби, товариш полковника Мішина
- 2016 — Майстер-клас від (Відчайдушні напарники) (Гонконг, США, КНР) — Дмитро
- 2016 — Слідчий Тихонов — Павло Панасович, викладач московської консерваторії, коханець Обнорского
- 2016 — Катерина. Зліт — Степан Іванович Шешковський, таємний радник Таємної експедиції
- 2017 — Свідки (серія № 1 «Заручник») — епізод
- 2017 — Ковчег — Павло, мер, однокласник Миколи
- 2017 — Тілоохоронець кілера (США) — Левітін, адвокат Владислава Духович (в титрах — Майкл Гор)
- 2018 — Магія понад усе — Верховний Чародій
- 2018 — Клубаре
- 2018 — Непрощенний — Володимир Савчук
- 2018 — Хантер-Кіллер (США) — генерал Дуров
- 2018 — Презумпція невинності — Артур Олегович, кримінальний бізнесмен
- 2018 — Куля — Сергій Максимович Антонов
- 2018 — Вася Обломов — Ласкаво просимо — Лікар
- 2019 — Скажи що-небудь хороше — Роман Аркадійович Поляков, кримінальний бізнесмен
- 2020 — Переклад з німецької — Порфирій Гнатович Червоненко
- 2020 — Бодибилдер — Віктор (дослідник, лікар швидкої допомоги)
- 2020 — Вир — Гартуков, колишній директор дитбудинку
- 2020 — Катран — Анатолій Анатолійович Степанов, відповідальний працівник Загального відділу ЦК КПРС
- 2021 — Червоний привид — актор
- 2021 — Життя за викликом — Баринов Ігор Анатолійович
- ↑ Михаил Горевой: актёр, режиссёр, педагог. Преподавание. [Архівовано 19 травня 2019 у Wayback Machine.] Официальный сайт Михаила Горевого // gorevoy.com
- ↑ Михаил Горевой. Краткая биография. Театральные работы (как режиссёра и актёра), роли в кино. [Архівовано 31 серпня 2021 у Wayback Machine.] Официальный сайт Продюсерской компании «Аметист» // ametistteatr.ru
- ↑ Актёрский факультет. Выпускники 1981—1990 годов. [Архівовано 17 листопада 2017 у Wayback Machine.] Официальный сайт Школы-студии МХАТ // mhatschool.theatre.ru
- ↑ а б в Галина Ушкова. Шкала ценностей Ефремова. [Архівовано 31 серпня 2021 у Wayback Machine.] ООО «Экспресс газета» // eg.ru (19 мая 2016 года)
- ↑ Михаил Горевой, актёр. Краткая биография. [Архівовано 12 квітня 2021 у Wayback Machine.] Официальный сайт Государственного театра наций (Москва) // theatreofnations.ru
- ↑ Спектакль «Аудиенция» режиссёра Глеба Панфилова. Премьера — 25 апреля 2017 года. [Архівовано 14 серпня 2018 у Wayback Machine.] Официальный сайт Государственного театра наций (Москва) // theatreofnations.ru
- Горевий Михайло Віталійович на сайті IMDb (англ.)
- Офіційний сайт Михайла Горевого. [Архівовано 17 січня 2020 у Wayback Machine.] // gorevoy.com
- Горевий Михайло Віталійович на сайті LiveJournal Горевий Михайло Віталійович на сайті LiveJournal
- Михайло Горевий. Біографія, фільмографія, фотографії актора. [Архівовано 31 серпня 2021 у Wayback Machine.] // ruskino.ru
|