Данієль Маро — Вікіпедія
Данієль Маро (Данієль Маро старший) | |
---|---|
нід. Daniel Marot фр. Daniel Marot | |
![]() | |
Народження | 1661 |
Смерть | 1752 |
Релігія | кальвінізм |
Країна | ![]() |
Вчителі | Жан Лепотр |
Діяльність | архітектор, митець |
Праця в містах | Париж, Гет-Лоо, Лондон, Гаага |
Архітектурний стиль | бароко |
Найважливіші споруди | див. тут |
Заклад | Бінненгоф, Гет-Лоо і Гейс-тен-Бос |
Діти | ·Daniël Marot (II)d[1] |
![]() |
Данієль Маро або Данієль Маро старший (англ. Daniel Marot 1661, Париж, Франція — 1752[2], Гаага, Голландія) — гравер, архітектор, дизайнер інтер'єрів, паркобудівник, французький протестант за походженням зламу XVII–XVIII ст. Працював у Франції, Голландії, Великій Британії і знову в Голландії (де і помер).
Наприкінці XVII ст. твори мистецтва Франції набули значення зразків для низки сусідніх країн, серед котрих опинились навіть ті, що здавна були мистецькими центрами Європи — Північні Нідерланди, Іспанія, низка князівств у Німеччині. Розповсюдженню французьких впливів сприяли як високий художній рівень мистецької продукції та ідей (гобелени, виробництво тканин, вишивок, мережива, досягнення в фортифікації, сад бароко французького зразка), так і помітна еміграція талантів з країни, де з 1685 року відновили утиски та гоніння французьких протестантів-гугенотів. Данієль Маро старший був гугенотом і через загрозу власному життю покинув Францію та емігрував до Голландії.
Данієль Маро старший виробився у надзвичайно талановитого дизайнера і гравера, що згодом був зарахований до трійки найбільш обдарованих і продуктивних митців доби, серед котрих ще Жан Лепотр (1617–1682) та Жан Берен (1640–1711). Данієль Маро сам поклопотався про збереження і популяризацію власних ідей, вчасно переклавши їх у візуальний ряд (графічні видання), що стало надійним джерелом вивчення творчого спадку майстра, призабутого після смерті.
Низка фактів життя Данієля Маро втрачена і викликає суперечки, серед котрих роки народження, смерті та факт припинення графічних видань з 1718 року.
Народився в Парижі в родині художника-графіка Жана Маро (1620–1679), що був серед відомих прихильників офорту у Парижі. Батько був і його першим вчителем. Можливо, первісну художню освіту юнак удосконалював під керівництвом Жана Лепотра. Відомо, що він займався самоосвітою і зробив декілька гравюр з малюнків інших майстрів, серед котрих був і Жан Берен.
З 1685 року Данієль Маро перебував у Голландії. На здібного француза звернув увагу штатгальтер, котрим був тоді Вільгельм III Оранський , онук короля Англії Карла І. Штатгальтер узяв Данієля Маро до себе на службу, що відкрило для майстра широкі перспективи як теоретичні, так і практичні. Він був задіяний і як архітектор (мисливський замок-палац де Ворст), і як садівник-паркобудівник, і як дизайнер інтер'єрів (декор залів в палаці Гет-Лоо).
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/df/William%26MaryEngraving1703.jpg/120px-William%26MaryEngraving1703.jpg)
Вільгельм III Оранський був чоловіком британської принцеси Марії, онуком короля Англії Карла І і як протестант став кандидатом на британський престол в протестантській державі. Після підписання угод про обмеження королівської влади на користь аристократичного парламенту, Вільгельм ІІІ став королем Британії. 1694 року у Лондон відбув і Данієль Маро старший, що отримав посаду одного з королівських архітекторів. В британській столиці він працював дизайнером меблів і інтер'єрів, і садівником. Проєкти декору, запропоновані Данієлем Маро, були використані для створення меблів, посуду, канделябрів, дзеркал тощо.
За його сприяння були створені ділянки регулярного саду Гемптон-Корт, знищені пізніше. Розпланування саду буде відновлене лише в 20 столітті.
Останні роки життя митця відомі погано. По смерті Вільгельма ІІІ він повернувся у Голландію. Працював в місті Гаага, де і помер.
- Замок-палац Оранієнштейн
- Гейс-тен-Бос. Розпланування регулярного саду.
- Надгробок ландграфа Філіпа Гессенського, церква Св. Якова
- Сад біля палацу Гет-Лоо
- Сад в заму Розендаал.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/uk/thumb/1/1d/Daniel_Marot_Second_Liure_d%27Ornements.jpg/200px-Daniel_Marot_Second_Liure_d%27Ornements.jpg)
- Мисливський замок де Ворст[3]
- Інтер'єри палацу Гет-Лоо[3]
- Замок-палац Оранієнштейн
- ділянка сада Хемптон-Корт
- парк в Гейс-тен-Бос
- «Нова книга краєвидів і перспектив, гідних для стінописів в залах та інших приміщеннях, запропонованих і гравійованих Д. Маро»[3]
- «Нова книга інтер'єрів (апартаментів), запропонованих і гравійованих Д. Маро»[4]
- «Нова книга інтр'єрів (апартаментів)»[4]
- «Нова книга слюсарних виробів, запропонованих і гравійованих Д. Маро»[4]
- « (Перша) Книга орнаментів, запропонованих Д. Маро»[4]
- « Друга книга орнаментів, запропонованих Д. Маро»[4]
- « Перша книга нагробків і мавзолеїв, запропонованих архітектором Д. Маро»[4]
- «Друга книга тримфальних арок і міських брам»[3]
- « Нова книга альтанок, трельяжів, (паркових) кабінетів, запропонованих і гравійованих Д. Маро»
- « Нова книга різних (паркових) кабінетів, прикрашених каскадами»
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/uk/thumb/7/7a/%D0%9F%D1%80%D0%BE%D0%B5%D0%BA%D1%82_%D0%B1%D1%96%D0%B1%D0%BB%D1%96%D0%BE%D1%82%D0%B5%D0%BA%D0%B8.jpg/200px-%D0%9F%D1%80%D0%BE%D0%B5%D0%BA%D1%82_%D0%B1%D1%96%D0%B1%D0%BB%D1%96%D0%BE%D1%82%D0%B5%D0%BA%D0%B8.jpg)
- Д. Маро. «Гротеск з пейзажем»
- Д. Маро. «Металеві ворота»
- Д. Маро. «Дизайн каскада в орнаментальній рамі», офорт до 1700 р.
- Д. Маро. «Декоративна брама з перспективою регулярного саду».
- Даніель Маро. Проект надгробка для шляхетної пані і рам для етітафії
- Даніель Маро. Рама для надгробкового напису, проект.
- Каталог выставки «Орнаментальная гавюра 17 века», Ленинград, «Искусство», 1986
- http://collection.cooperhewitt.org/people/18042233/ [Архівовано 31 липня 2017 у Wayback Machine.] (графічний спадок майстра)
- ↑ Зведений список імен діячів мистецтва — 2017.
- ↑ Архівована копія. Архів оригіналу за 31 липня 2017. Процитовано 28 лютого 2015.
{{cite web}}
: Обслуговування CS1: Сторінки з текстом «archived copy» як значення параметру title (посилання) - ↑ а б в г Каталог выставки «Орнаментальная гавюра 17 века», Ленинград, «Искусство», 1986, с. 54
- ↑ а б в г д е Каталог выставки «Орнаментальная гавюра 17 века», Ленинград, «Искусство», 1986, с. 55
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Данієль Маро
- Академізм
- Реалізм
- Історичний живопис
- Побутовий жанр
- Парадний портрет
- Офорт
- Еміграція
- Біографіка
- Сад бароко
- Французьке бароко
- Вільгельм III Оранський
- Фламандське бароко
- Орнаментальна гравюра XVI століття
- Золоте століття голландського живопису
|