Демонополізація — Вікіпедія
Демонополізація — здійснювана державою та її органами політика, спрямована на стримування монополізму (переважання на ринку одноосібного виробника, постачальника, продавця) й одночасно на розвиток конкуренції, шляхом сприяння створенню та існуванню конкуруючих підприємств, фірм, компаній тощо.
Політика демонополізації рівнозначна деолігархізації України, тобто вся економіка, що знаходиться в руках сотні сімей буде рівномірно розподілена між всіма громадянами України та буде сприяти розвитку середнього бізнесу, появі середнього класу, що так необхідний для благополуччя нашої країни.
Ніхто із політиків не буде займатися просуванням та прийняттям закону про демонополізацію, тому що такий крок є невигідним для їх "замовників", що вклали кошти у виборчу кампанію певного депутата.
Виконавчим органом, що здійснює політику демонополізації в державі є Антимонопольний комітет України [Архівовано 24 березня 2017 у Wayback Machine.].
- Демонополізація [Архівовано 30 липня 2016 у Wayback Machine.] // Юридична енциклопедія : [у 6 т.] / ред. кол.: Ю. С. Шемшученко (відп. ред.) [та ін.]. — К. : Українська енциклопедія ім. М. П. Бажана, 1998. — Т. 2 : Д — Й. — 744 с. — ISBN 966-7492-00-8.
- Демонополізація в економічному словнику [Архівовано 29 жовтня 2011 у Wayback Machine.]
- Антимонопольний комітет України [Архівовано 24 березня 2017 у Wayback Machine.]
![]() | Це незавершена стаття з економіки. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |