Джеймс Вебб — Вікіпедія
Джеймс Вебб | |
---|---|
англ. James Edwin Webb | |
![]() | |
Народився | 7 жовтня 1906[1][2][…] Таллі-Го[d], Ґранвілл, Північна Кароліна[4] |
Помер | 27 березня 1992[1][2][…] (85 років) Вашингтон, США |
Поховання | Арлінгтонський національний цвинтар[5] |
Країна | ![]() |
Діяльність | Marine officer, політик, адвокат, військовий льотчик |
Alma mater | Університет Північної Кароліни в Чапел-Гілл і Університет Джорджа Вашингтона |
Знання мов | англійська |
Заклад | Смітсонівський інститут, Sperry Corporationd, Виконавчий офіс Президента США, Державний департамент США, Корпус морської піхоти США і Національне управління з аеронавтики і дослідження космічного простору |
Посада | адміністратор НАСАd, член радиd і Director of the Office of Management and Budgetd |
Військове звання | другий лейтенант |
Партія | Демократична партія США |
Батько | John Frederick Webbd[6] |
Нагороди | |
Джеймс Едвін Вебб (англ. James Edwin Webb; 7 жовтня 1906 — 27 березня 1992) — американський урядовець, заступник держсекретаря у 1949—1952 роках, а також другий призначений адміністратор NASA з 14 лютого 1961 року по 7 жовтня 1968 року. Вебб керував NASA від початку правління Кеннеді до кінця адміністрації Джонсона, таким чином наглядаючи за кожною з найважливіших перших місій з екіпажем в рамках програм Меркурій і Джеміні до кількох днів до запуску першої місії Аполлон. Він також боровся з пожежею на Аполлоні-1.
У 2002 році Космічний телескоп наступного покоління (NGST) був перейменований в космічний телескоп Джеймса Вебба на честь Вебба. Космічний телескоп Джеймса Вебба запущений 25 грудня 2021 року.
Вебб народився в 1906 році в селі Таллі-Го в окрузі Ґренвілл, Північна Кароліна. Його батько був суперінтендарном публічних шкіл округу Ґренвілл.[7] Здобув вищу освіту в Університеті Північної Кароліни в Чапел-Гілл, де отримав ступінь бакалавра мистецтв у галузі освіти в 1928 році. Входив до студентського братства Acacia[en]. Вебб став другим лейтенантом Корпусу морської піхоти Сполучених Штатів, і служив пілотом морської піхоти на чинній службі з 1930 по 1932 рік. Потім Вебб вивчав право у Школі права Університету Джорджа Вашингтона[en], де отримав ступінь доктора філософії в 1936 році. У тому ж році він був прийнятий до адвокатури округу Колумбія.
Вебб розпочав свою довгу кар'єру на державній службі у Вашингтоні, округ Колумбія, працюючи секретарем Едварда В. Поу[en], представника Північної Кароліни, з 1932 по 1934 рік. Поу був головою комітету з регламенту та деканом Палати[en]. За сприяння Вебба Поу мав вплив на проштовхування першого законодавчого акту «Нового курсу» Франкліна Д. Рузвельта упродовж перших ста днів правління Рузвельта. На додаток до своїх секретарських обов'язків, Вебб надавав фізичну допомогу похилому та хворому Поу.[8]
Потім Вебб працював помічником в офісі Олівера Макса Ґарднера[en], адвоката, колишнього губернатора Північної Кароліни і друга президента Рузвельта, з 1934 по 1936 рік. Ґарднер підтримував Вебба наприкінці навчання в школі права.[9]
Під час скандалу з авіапоштою[en] в 1934 році уряд припинив перевезення авіапошти приватними авіакомпаніями. Група керівників авіакомпаній на чолі з Томасом Морґаном, президентом компанії Sperry Gyroscope в Брукліні, найняла фірму Ґарднера, щоб представляти їх. Успішне вирішення справи призвело до відновлення контрактів з приватними авіакомпаніями.
За результатами їхньої взаємодії Sperry Gyroscope[en] найняли Вебба як директора з персоналу та помічника Томаса Морґана, президента Sperry. У 1936—44 роках Вебб став секретарем-скарбником, а потім і віцепрезидентом Sperry. За час його перебування на посаді компанія Sperry розширилася з 800 співробітників до понад 33 000 і стала основним постачальником навігаційного обладнання та бортових радіолокаційних систем під час Другої світової війни.[10]
Хоча на початку війни Вебб хотів знову піти в морську піхоту, його відхилили через важливість його роботи в Sperry для війська. Однак у 1944 йому було дозволено знову піти на службу в морську піхоту, де він став командувачем Marine Air Warning Group One[en], 9th Marine Aircraft Wing[en], спочатку як капітан, а потім майор. Його поставили керувати радіолокаційною програмою для вторгнення на материкову частину Японії. Він отримав наказ виїхати до Японії 14 серпня 1945 року, але його накази були відкладені, а капітуляція Японії 2 вересня 1945 року означала, що він так і не був у бою.[11]
Після Другої світової війни Вебб повернувся до Вашингтона, округ Колумбія, і деякий час обіймав посаду виконавчого помічника Ґарднера, нині заступника міністра фінансів, перед тим як був призначений директором Бюро бюджету в Офісі президента США — цю посаду він обіймав до 1949 року. Ґарднер і міністр фінансів Джон Снайдер[en] рекомендували Вебба Труменові для призначення на цю посаду. Через зв'язок Вебба з Міністерством фінансів, його призначення розглядалося як підпорядкування Бюро фінансів Міністерству фінансів. Його призначення здивувало Вебба, якому не повідомили про остаточне рішення про це призначення. (Під час оголошення про призначення Трумен забув ім'я Вебба і змушений був його підглянути).[12]
Бюро бюджету щороку готувало пропонований Президентом бюджет для представлення Конгресу. Мета бюджету Трумена полягала в тому, щоб привести його в рівновагу після великих витрат Другої світової війни.[13]
Далі президент Гаррі Трумен призначив Вебба на посаду заступника держсекретаря в Державному департаменті США, на яку той заступив у січні 1949 року. Першим завданням Вебба від секретаря Діна Ачесона була реорганізація Департаменту, додавання 12 нових президентських посадових осіб та зменшення повноважень підлеглих службовців. Вебб також консолідував потік зовнішньополітичної інформації та розвідувальних даних через секретаріат. Коли нова організація набула чинності в червні 1949 року, Департамент, який втрачав владу та вплив на військових, посилив свої зв'язки з Президентом.[14]
У той час перед Держдепартаментом стояло питання, чи можна стримати Радянський Союз лише дипломатичними засобами, чи знадобляться військові. Пол Нітце[en], як директор з політичного планування, написав секретну записку NSC 68, в якій обстоював нарощування військових сил НАТО. Хоча міністр оборони Луїс А. Джонсон виступав проти збільшення оборонного бюджету, Вебб домігся, що Трумен переконав його підтримати рекомендації NSC 68.[15]
25 червня 1950 року північнокорейська армія вторглася в Південну Корею. Вебб і секретар Ачесон розробили три рекомендації: залучити Організацію Об'єднаних Націй, відправити ВМС Тихоокеанського флоту в Жовте море і санкціонувати удар ВПС по корейських танках.[16] Трумен негайно виконав перші дві рекомендації, але відклав застосування сили на кілька днів. Міністерство оборони було звинувачене у недостатній готовності США, а Джонсон намагався звинуватити Ачесона. Вебб працював зі своїми контактами в Конгресі та іншими, щоб переконати Трумена замінити Джонсона, а Джорджа Маршалла покликали з пенсії на посаду міністра оборони.
У 1950—1952 роках, згідно з правилами Державного департаменту, запровадженими в 1947 році, Вебб був на керівній посаді у період, який пізніше почали називати «лавандовим переляком»[en], під час якого сотні співробітників ЛГБТК були звільнені з департаменту. Записи показують, що Вебб зустрівся з президентом Труменом 22 червня 1950 року, щоб визначити, як Білий дім, Держдепартамент і комітет Гої[en] можуть «працювати разом над гомосексуальним розслідуванням», і Трумен погодився надіслати двох помічників Білого дому з Веббом на зустріч з комітетом Гої для визначення способу роботи.[17] Чистки державних службовців ЛГБТК тривали протягом усього перебування Вебба на посаді в Держдепартаменті, а підлеглі Вебба продовжували повідомляти про звільнення десятків працівників ЛГБТК у 1950—1952 роках.[18]
У 1950 році Вебб заснував альянс з університетськими вченими, «Проєкт Троя»[en], щоб посилити можливості ведення Сполученими Штатами психологічної війни, зокрема, вивчаючи, як обійти спроби Радянського Союзу перешкодити мовленню «Голосу Америки».[19]
Поки увага Департаменту була зосереджена на Корейській війні, вплив Вебба послабився. Як автор NSC 68 Нітце став головним радником секретаря Ачесона, і непорозуміння між Веббом і Нітце призвело до того, що Нітце зовні закликав Вебба до відставки. Хоча ця ситуація минулася, Вебб почав страждати від мігрені і пішов у відставку в лютому 1952 року.
Вебб покинув Вашингтон і пішов працювати у Kerr-McGee[en] Oil Corp. в Оклахома-Сіті, але все ще був активним в урядових колах, наприклад, працював в Комітеті Дрейпера[en] в 1958 році.[20]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/da/James_Webb_Presents_Group_Achievement_Award_to_KSC_-_GPN-2002-000082.jpg/220px-James_Webb_Presents_Group_Achievement_Award_to_KSC_-_GPN-2002-000082.jpg)
14 лютого 1961 року Вебб погодився прийняв від президента Джона Ф. Кеннеді призначення адміністратором НАСА, перебравши повноваження від тимчасового директора Г'ю Л. Драйдена[en], заступника адміністратора. Вебб керував досягненням мети, поставленої Кеннеді — висадити американця на Місяць до кінця 1960-х років за допомогою програми «Аполлон».
Упродовж семи років після оголошення Кеннеді 25 травня 1961 року про мету висадки людини на Місяць до жовтня 1968 року Вебб лобіював підтримку NASA в Конгресі. Як давній інсайдер у Вашингтоні та за підтримки президента Ліндона Джонсона, він зміг забезпечити постійну підтримку та ресурси для Аполлона.
Під час його правління NASA перетворилося з вільного набору дослідницьких центрів на скоординовану організацію. Вебб відіграв ключову роль у створенні Центру пілотованих космічних кораблів (пізніше — Космічного центру Джонсона) у Г'юстоні. Незважаючи на тиск зосередитися на програмі Аполлон, Вебб забезпечив, щоб NASA продовжувала програму дослідження планет за допомогою космічних програм Марінер і Піонер.
Після аварії Аполлона-1 у 1967 році Вебб сказав ЗМІ: «Ми завжди знали, що щось подібне рано чи пізно станеться… Хто б міг подумати, що перша трагедія станеться на землі?» Вебб пішов до Джонсона і попросив НАСА дозволити розслідувати аварію та керувати відновленням після неї відповідно до процедури, яка була встановлена після аварії в польоті на Джеміні-8. Він пообіцяв бути правдивим в оцінці провини, навіть власної чи керівництва NASA, де це доречно. Агентство вирішило з'ясувати деталі трагедії, виправити проблеми та продовжити роботу над висадкою Аполлона-11 на Місяць.
Вебб повідомляв про висновки комісії з розслідування різним комітетам конгресу, і майже на кожному зібранні він брав провину на себе. Чи то випадково, чи за задумом, Вебб зміг відвернути деяку негативну реакцію щодо аварії як від НАСА як агентства, так і від адміністрації Джонсона. В результаті імідж NASA і підтримка громадськості в основному не постраждали.[21]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/f4/Webb-nasa-distinguished-ser.png/220px-Webb-nasa-distinguished-ser.png)
Вебб був демократом, тісно пов'язаним з Джонсоном, і оскільки Джонсон вирішив не балотуватися на переобрання, Вебб вирішив піти з посади адміністратора, щоб дозволити наступному президенту, республіканцю Річарду Ніксону, вибрати свого власного адміністратора.[22]
У 1968 році джерела ЦРУ повідомили Вебба, що Радянський Союз розробляє власну важку ракету Н-1 для пілотованої місії на Місяць, і він доручив NASA підготувати Аполлон-8 до можливої місії на місячній орбіті того року. У той час деякі люди сумнівалися в твердженнях Вебба про можливості Радянського Союзу, й Н-1 отримала прізвисько «гігант Вебба».[23] Однак пізніші одкровення про радянську місячну програму після розпаду Радянського Союзу підтвердили висновок Вебба. Вебб покинув NASA в жовтні 1968 року, якраз перед першим польотом людини в програмі Аполлон.
Спираючись на свій досвід NASA, Вебб видав книжку «Управління космічною епохою: великомасштабний підхід» (1969), в якій він представив космічну програму як модель успішного управління, яку можна розширити для вирішення основних суспільних проблем.[24]
У 1969 році Джонсон вручив Веббу Президентську медаль свободи. Він став лауреатом Золотої медалі Ленглі від Смітсонівського інституту 1976 року.
Після виходу на пенсію з NASA Вебб залишився у Вашингтоні, округ Колумбія, працюючи в кількох консультативних радах, у тому числі в якості регента Смітсонівського інституту. У 1981 році Військова академія Сполучених Штатів у Вест-Пойнті нагородила його премією Сільвануса Теєра[en] за відданість своїй країні.
Вебб помер у 1992 році і був похований на Арлінгтонському національному кладовищі.[21]
Вебб одружився з Петсі Ейкен Дуглас у 1938 році, у них народилося двоє дітей. Вебб був масоном.[25]
Ден Лоріа зіграв Вебба у мінісеріалі 1998 року «Від Землі до Місяця».[26]
Кен Странк зіграв Вебба у фільмі 2016 року «Приховані фігури».
Космічний телескоп Джеймса Вебба, спочатку відомий як Космічний телескоп наступного покоління, був перейменований на честь Вебба в 2002 році. Цей телескоп НАСА, запущений 25 грудня 2021 року, описується як наступник космічного телескопа Габбл.[27]
У березні 2021 року коментар у журналі Scientific American закликав NASA перейменувати космічний телескоп Джеймса Вебба, стверджуючи, що Вебб був причетним до усунення Держдепартаментом осіб ЛГБТК із посад федеральних службовців.[28][29] У липні 2021 року в журналі Nature з'явилася стаття про перейменування телескопа.[30][31] Вчені, які виступали проти називання телескоп на честь Вебба, вказали на справу аналітика бюджету NASA Кліффорда Нортона, якого в 1963 році звинуватили в гомосексуальній поведінці, заарештували та звільнили, а NASA назвало його підозрювану поведінку «аморальною, непристойною та ганебною». Хоча критики стверджували, що Веббу було б важко не знати про ці провадження, прямих доказів не виявилося.[32] Астрофізик Хакім Олусеї написав статтю, в якій говорилося, що початкові звинувачення в тому, що Вебб був частиною «лавандового переляку», були засновані на цитаті, приписуваній Веббу, яку він ніколи не говорив, і що доказів участі Вебба в дискримінації геїв практично немає.[32] 30 вересня 2021 року NASA оголосило, що збереже назву JWST, оскільки проведене розслідування не знайшло «наразі жодних доказів, які б виправдовували зміну назви».[33][34]
- ↑ а б в Logsdon J. M. Encyclopædia Britannica
- ↑ а б в SNAC — 2010.
- ↑ а б в Marshall S. G. Webb, James Edwin (07 October 1906–27 March 1992), lawyer // American National Biography Online / S. Ware — [New York]: Oxford University Press, 2017. — ISSN 1470-6229 — doi:10.1093/ANB/9780198606697.ARTICLE.0700324
- ↑ NCpedia
- ↑ https://ancexplorer.army.mil/publicwmv/index.html#/arlington-national/
- ↑ Geni.com — 2006.
- ↑ Sumner, Jim. Tar Heels in Space (PDF). NC Museum of History. Архів оригіналу (PDF) за 17 квітня 2012.
- ↑ Lambright, p. 18.
- ↑ Lambright, p. 20.
- ↑ Lambright, pp. 20–22.
- ↑ Lambright, pp. 28–29.
- ↑ Lambright, p. 32.
- ↑ Lambright, pp. 34–35.
- ↑ Lambright, pp. 50–51.
- ↑ Lambright, p. 59.
- ↑ Lambright, pp. 60–61.
- ↑ Johnson, David K. (2004). The Lavender Scare: The Cold War Persecution of Gays and Lesbians in the Federal Government. Chicago: University of Chicago Press. с. 104. ISBN 0226401901.
- ↑ Shibusawa, Naoko (September 2012). The Lavender Scare and Empire: Rethinking Cold War Antigay Politics. Diplomatic History. Chicago: Oxford University Press. 36 (4): 723—752. doi:10.1111/j.1467-7709.2012.01052.x.
- ↑ Wolfe, Audra (1 грудня 2018). Project Troy: How Scientists Helped Refine Cold War Psychological Warfare. The Atlantic. Архів оригіналу за 25 січня 2021. Процитовано 25 січня 2021.
- ↑ To the Aid of Aid. Time Magazine. 30 березня 1959. Архів оригіналу за 12 листопада 2006. Процитовано 11 листопада 2006.
- ↑ а б James E. Webb. NASA. Архів оригіналу за 25 квітня 2009. Процитовано 12 липня 2017.
- ↑ http://www.lbjlibrary.net/assets/documents/archives/oral_histories/webb-j/webb.pdf [Архівовано 25 березня 2022 у Wayback Machine.] Webb oral biography.
- ↑ Slayton, Donald K. "Deke"; Cassutt, Michael (1994). Deke! U.S. Manned Space: From Mercury to the Shuttle (вид. 1st). New York: Forge (St. Martin's Press). с. 216–217. ISBN 0-312-85503-6. LCCN 94-2463. OCLC 29845663.
- ↑ Launius, Roger D. (1 серпня 2008). Managing the unmanageable: Apollo, space age management and American social problems. Space Policy (англ.). 24 (3): 158—165. Bibcode:2008SpPol..24..158L. doi:10.1016/j.spacepol.2008.06.007. ISSN 0265-9646.
- ↑ Famous Freemasons (A – Z) - THE END. 3 березня 2018. Архів оригіналу за 25 грудня 2021. Процитовано 25 грудня 2021.
- ↑ James, Caryn (3 квітня 1998). Television Review; Boyish Eyes on the Moon. The New York Times. Архів оригіналу за 6 серпня 2018. Процитовано 5 серпня 2018.
- ↑ Amos, Jonathan (7 січня 2021). James Webb will be the 'launch to watch in 2021'. BBC News (брит.). Архів оригіналу за 25 грудня 2021. Процитовано 26 січня 2021.
- ↑ Prescod-Weinstein, Chanda; Tuttle, Sarah; Walkowicz, Lucianne; Nord, Brian (1 березня 2021). NASA Needs to Rename the James Webb Space Telescope - The successor to the Hubble honors a man who took part in the effort to purge LGBT people from the federal workforce. Scientific American. Архів оригіналу за 2 березня 2021. Процитовано 3 березня 2021.
- ↑ Francis, Matthew R. (7 травня 2021). The James Webb Space Telescope Hasn't Launched Yet. In One Way, It's Already a Relic. Slate. Архів оригіналу за 3 червня 2021. Процитовано 3 червня 2021.
- ↑ Witze, Alexndra (23 липня 2021). NASA investigates renaming James Webb telescope after anti-LGBT+ claims - Some astronomers argue the flagship observatory — successor to the Hubble Space Telescope — will memorialize discrimination. Others are waiting for more evidence. Nature. 596 (7870): 15—16. doi:10.1038/d41586-021-02010-x. PMID 34302150. Архів оригіналу за 29 листопада 2021. Процитовано 23 липня 2021.
- ↑ Overbye, Dennis (20 жовтня 2021). The Webb Telescope's Latest Stumbling Block: Its Name - The long-awaited successor to the Hubble Space Telescope is scheduled to launch in December. But the NASA official for whom it is named has been accused of homophobia. The New York Times. Архів оригіналу за 20 жовтня 2021. Процитовано 21 жовтня 2021.
- ↑ а б Mark, Juian (13 жовтня 2021). NASA's James Webb telescope will explore the universe. Critics say its name represents a painful time in U.S. history. The Washington Post. Архів оригіналу за 13 жовтня 2021. Процитовано 13 жовтня 2021.
- ↑ Greenfieldboyce, Nell (30 вересня 2021). Shadowed By Controversy, NASA Won't Rename New Space Telescope. NPR. Архів оригіналу за 30 вересня 2021. Процитовано 30 вересня 2021.
- ↑ Witze, Alexandra (1 жовтня 2021). NASA won't rename James Webb telescope — and astronomers are angry - The agency found no evidence that the flagship observatory's namesake was involved in anti-LGBT+ activities, but some say that Webb bears responsibility. Nature. 598 (7880): 249. doi:10.1038/d41586-021-02678-1. PMID 34599318. Архів оригіналу за 1 жовтня 2021. Процитовано 2 жовтня 2021.
![]() | Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Джеймс Вебб |
- [Oral History Interview with James E. Webb, from the Lyndon Baines Johnson Library у Library of Congress (арх. 2001-11-16)]
|
|