Джеймс Трейнер — Вікіпедія
![]() | ||
![]() | ||
Особисті дані | ||
---|---|---|
Народження | 7 січня 1863 | |
Рексем, ![]() | ||
Смерть | 5 серпня 1915 (52 роки) | |
Лондон, ![]() | ||
Зріст | 180 см | |
Прізвисько | Принц Вельський Принц воротарів | |
Громадянство | Уельс | |
Позиція | Воротар | |
Професіональні клуби* | ||
Роки | Клуб | І (г) |
1881—1883 1883—1885 1885—1887 1887—1899 | ![]() ![]() ![]() ![]() | 253 (0) |
Національна збірна | ||
Роки | Збірна | І (г) |
1887—1899 | ![]() | 20 (0) |
* Ігри та голи за професіональні клуби |
Джеймс Трейнер (англ. James Trainer, 7 січня 1863, Рексем — 5 серпня 1915, Лондон) — валійський футболіст, воротар вікторіанської епохи. Валлієць виграв з «Престоном» два перші в історії чемпіонати Англії. Крім того, він встановив два рекорди свого часу — найдовшу «суху» серію і найбільшу кількість «сухих» матчів у вищому дивізіоні. Багато сучасників називали його найкращим воротарем Британії[1], а відповідно, і найкращим воротарем світу.
На початку футбольного шляху Джеймса виступав за однойменний клуб зі свого рідного міста — «Рексем» на позиції захисника, але потім його вмовили стати на останній рубіж і повертати назад у поле вже не побажали. Та й сам Джим навряд чи коли-то пошкодував про свою перекваліфікацію.
У сезоні 1882/83 Трейнер взяв участь у фіналі Кубка Уельсу, в якому його «Рексем» здолав «Друідс». У наступному сезоні Джим перебрався в Болтон, де спочатку кілька сезонів виступав за «Грейт Левер», а потім і за «Болтон Вондерерз».
Успішна гра Трейнера не залишилася непоміченою. У 1887 році він зіграв свій перший матч за збірну Уельсу, проти збірної Шотландії. У цілому за свою футбольну кар'єру Джеймс провів 20 матчів у національній команді — 6 проти збірної Англії, 9 проти збірної Шотландії і 5 проти збірної Ірландії.
У тому ж 1887 році Джеймс взяв участь у товариському матчі, в якому суперником «Болтона» був «Престон Норт-Енд». Команда Трейнера була розгромлена всуху, валлійському голкіперу 12 разів довелося діставати м'яч з сітки воріт, але це не завадило керівнику «Престона» Вільяму Саделлу розгледіти талант молодого голкіпера суперників. Оскільки Саделл був одним з перших менеджерів, які почали платити футболістам, переманити Трейнера йому було не складно.
Крім винагороди за ігри, Вільям знаходив для гравців «Норт-Енда» високооплачувану роботу в Престоні. Саме Саделл був творцем першого чемпіона Англії. Він шукав гравців для команди в різних куточках Великої Британії і в підсумку зібрав один з найсильніших футбольних колективів свого часу.
Свій перший матч за «Престон Норт-Енд» Джеймс Трейнер зіграв 13 серпня 1887 року. Трохи більше ніж через рік, 8 вересня 1888 року, він разом з «Престоном» провів свій дебютний матч у дебютному чемпіонаті Англії — «Норт-Енд» святкував перемогу над «Бернлі» з рахунком 5:2. До кінця першості Престон не зазнав жодної єдиної поразки (18 перемог, 4 нічиї) і за кілька турів до фінішу відсвяткував чемпіонство. Трейнер взяв участь у 20-ти з 22 матчів у сезоні, пропустивши лише 13 голів. Всього у першому чемпіонаті Престон пропустив 15 м'ячів, і це найкращий результат в лізі, тоді як другий за цим показником Вулверхемптон пропскав голи 37 разів.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/d9/Preston_North_End_in_1888-89%2C_the_first_Football_League_champions.jpg/300px-Preston_North_End_in_1888-89%2C_the_first_Football_League_champions.jpg)
У тому ж сезоні 1888/89 Престон виграв Кубок Англії, оформивши таким чином перший в історії футболу «золотий дубль», проте Трейнер не зміг зіграти у фінальному матчі турніру проти Вулверхемптона (3:0), поступившись місцем у воротах своєму співвітчизнику Роберту Міллз-Робертсу.
У наступному сезоні «Норт-Енд» знову виграв чемпіонат Англії, а Джеймс Трейнер знову став найкращим воротарем турніру, хоча і пропустив цього разу набагато більше — 30 м'ячів. Це друге поспіль чемпіонство стало останнім в історії «Престона», а сам Трейнер захищав ворота першого чемпіона Англії до 1899 року, зігравши 253 матчі за цю команду.
Після завершення кар'єри він деякий час займався готельним бізнесом в Престоні, але в 1904 році, кинувши дружину з десятьма дітьми, відправився до Лондона, бажаючи організувати футбольну виставку у виставковому центрі Олімпія. Проте в столиці його справи не склалися. Залишившись в повній самоті, що розорився 52-річний Джеймс Трейнер, родоначальник валлійської футбольної школи, один з найкращих голкіперів Вікторіанської епохи, помер у бідності 5 серпня 1915 в Паддінгтоні, одному з центральних районів Лондона.
- Володар Кубка Уельсу: 1883
- Чемпіон Англії: 1889, 1890
- Віце-чемпіон Англії: 1891, 1892, 1893
- Фіналіст Кубка Англії: 1888
- Володар Кубка Англії: 1889
- ↑ Fußball-Weltzeitschrift No. 10, Jan/Feb 1988.
- Біографія футболіста на Welsh Biography Onine [Архівовано 23 вересня 2011 у Wayback Machine.]
- Біографія футболіста на Spartacus Educational
- Блеск и нищета чемпионов — football.ua [Архівовано 14 травня 2011 у Wayback Machine.]